Om Jacobsonska organets konstruktion ocli funktion 27 



1) att dessa organ häv liksom hos däggdjuren äro utrustade med en pmnpiii- 

 rättning; men att densamma skötes af muskulatur utanför organet; 



2) att luktämnena här liksom hos däggdjuren tillföras organen genom vätska 

 (och icke, såsom man hittills trott, genom luft); men att denna vätska tillföres 

 organen utifrån genom tårkanalen resp. (hos ormarna) genom orbitalkörtelns ut- 

 föringsgång. 



II. Experimentella undersökningar öfver Organon Jacobson!. 



A. Hos Lepidosaurier. 



Så snart jag kommit till de nyssnänmda slutsatserna, beslöt jag mig för att 

 experimentellt pröfva desamma. Hos Lepidosaiirier borde en dylik pröfning vara 

 lätt utförbar till och med hos döda djur, alldenstund de under lifvet utanför organet 

 verksamma krafterna lätt kunde substitueras med inanuellt tryck å muntaket. — 

 Svårigheten var endast att till undersökning få färska djur af tillräcklig storlek, så 

 att de Jacobsonska organen kunde makroskopiskt observeras. 



Experiment I. Mitt första undersökningsobjekt var ett 2 meter långt exemplar 

 af Varamis salvator, som i färskt tillstånd infrusits och hitskickats från Hamburg. 



Sedan djuret upptöats, afklipptes underkäken på ena sidan och omvreds, så 

 att muntaket blottades. 



De Jacobsonska organens mynningar voro tydligt synbara (Fig. 12). Den venstra 

 sonderades. 



Muntaket sattes nu under vatten och Jacobsonska organens mynningar obser- 

 verades noga under loup. Vid tryck öfver det högra Organon Jacobsoni afgår 

 ingen luft. Vid tryck lateralt och bakom mynningen af det venstra Organon Ja- 

 cobsoni ser man däretnot ett par små luftblåsor lämna detsamma. (Sannolikt hade 

 dessa dock inkommit vid sonderingen.) 



Hufvudet upptogs från vattnet, och muntaket aftorkades utan att tryckas. 

 Med en knappsoud applicerades nu tryck å muntaket strax lateralt och bakom 

 Jacobsonska organens mynningar. Redan vid mycket lätt tryck å denna punkt (se 

 * å Fig. 12) ses vätska tränga ut ur organets mynning. Så snart trycket upphör, 

 suges vätskan åter in i organet. 



Med samma resultat upprepades detta ett 20-tal gånger. ' 



Hårdare tryck på muntakets upphöjda ställen i närheten af organets mynning 

 har liknande, men svagare effekt. — Vid tryck å en median mellan de båda myn- 

 ningarna belägen ås, eller å muntakets mediana upphöjda del bakom mynningarna, 

 drifves vätska ut från båda organmynningarna samtidigt; men detta tryck behöfver 



' Äfven sedan preparatet apritkonserverats, är effekten af tryck å muntaket demonstrabel- 

 — Lnft (eller gaser) liade visserligen inträngt i organen och utträngde tillsamman med spriten 

 vid tryck å punkten *; men då trycket upphörde, insögs spriten tillsamman med de flesta luft- 

 blåsorna åter i organet. 



