10 Torsten Thunberg 



Rörande detaljerna vid försökens utförande må följande meddelas. Det vid försöken 

 använda vattnet togs färskt ur vattenledningen och förvarades i en 10-liters glas- 

 flaska, där det gavs den avsedda temperaturen, 15° C, detta för att undvika den 

 olikhet ^ temperaturen hos olika prov, som lätt inträdde, om man direkt från vat- 

 tenledningen fyllde glascylinder efter glascylinder. Glascylindrar och vatten voro 

 möjligast luktfria. 



För undersökning av minimum perceptibile för bensol gjordes först en lösning 

 av styrkan 1 : 5,000, genom att till en cylinder med 500 kem. vatten medelst en 

 precisionspipett sätta O, il kem. bensol (= 0,1 gram). Genom blandning av 50 kem. 

 av denna första utspädning med 450 kem. vatten erhölls så en andra spädning av 

 koncentrationen 1 : 50,000. Denna beusollösning användes sedan som utgångsmate- 

 rial för framställning av de lösningar, som gjorde tjänst vid den slutliga bestäm- 

 ningen av minimum perceptibile. Av lösningen i fråga togs t. ex. resp. 1, 2,6, 5 

 och 10 kem. och s|)äddes till 500 kem., på vilket sätt lösningar med en bensol- 

 koncentration å resp. 1 : 25,000,000, 1 : 10,000,000, 1 : 5,000,000 och 1 : 2,500,000 

 erhöllos. (Koncentrationen uträknas genom en multiplikation av 50,000 med rela- 

 tionstalet mellan den tillsatta mängden beusollösning och mängden spädvätska. I 

 själva vei'ket var spädvätskans mängd ständigt 500 kem., ej som teoretiskt borde 

 varit fallet 5U0 kem. minus antalet tillsatta kem. bensollösning. — I en annan för- 

 söksserie, då jag gjorde bestäuniingen med användande av 900 kem. vätska använ- 

 des motsvarande större mängder av utgångslösningen.) 



Med användande av dessa koncentrationer gjordes nu tröskelvärdebestämningar 

 å följande sätt. 



Den som ledde försöken (»dirigenten») räckte försökspersonen (»reagenten») 

 efter kraftiga skakningar av vätskekompouenten och luftkomponenten, varvid cy- 

 lindern hölls med längdaxeln horisontell, i fri omväxling en burk med rent vatten 

 och en burk med samnaa vatten försatt med bensol. Reagenten stod bortvänd och 

 erhöll provet med sin bakåtsträckta hand. Det befanns lämpligt, att reagenten an- 

 vände handskar för att ej få någon ledning av en eventuell olikhet i burkarnas 

 yttemperatur. I fall ett ocli samma blindprov användes för ett flertal bestäm- 

 ningar, blev det genom uppvärmning från händerna något varmare på ytan än 

 huvudprovet och kunde så skiljas från detta. Reagenten höll lämpligen ögonen 

 slutna. Efter mottagandet av provet öppnade han burken och granskade nu, med 



Såsom synes av figuren, tillföres den vätska, som skall destilleras, genom ett i kolvens 

 djupaste del inmynnande glasrör. Röret kan även användas för ledande av gaser genom vätskan 

 under destillationen eller för tillfogande av andra lösningar. På röret D kan en kylare skjutas 

 upp. För en del smärre destillationer, t. ex. just vid här ifrågavarande, har det funnits onödigt 

 att ha någon kylare. — Uppvärmningen av vätskebehållaren sker genom en liten mikrobrännare, 

 som i första hand uppvärmer en halvkulformig kopparhylsa, som omsluter vätskebehållarens nedre 

 del. Gores apparaten av kvarts, torde lågan direkt kunna riktas mot behållaren. Aven för vanlig 

 kokning samt för kokning med återkylare torde den här använda apparattypen (»helglasapparater 

 utan slipningar och tätatällen och med bottentillcdning») vara välkommen. Antagligen har Hamner's 

 automatiska destilleringsapparat för vinnande ax destillerat vatten givit mig uppslaget till dessa 

 små apparater. 



