Pathogena bakteriers etc. beroende af fräiiimniule bakterier 



17 



Hur verka nu de i jorden och vattnet befintliga bakterierna tillintetgörande 

 på pathogena bakterier? Först är säkerligen konkurrensen om födan af stor be- 

 tydelse. De pathogena bakterierna äro i regel åtminstone i våra laboratoi iekulturer 

 så att säga grättnare på födan än jordens och vattnets egna bakterier — ofta så 

 grättna att de ej alls utveckla sig i jord och vatten — och då dessa sistnämnda 

 under naturliga förhållanden äro i stor majoritet, ryckes födan undan de förra. 

 Härtill kommer att jord- och vattenbakterierna i allmänhet utveckla sig kraftigare 

 vid läg]'e temperaturer än de pathogena, af hvilka knappast någon utvecklar sig 

 under 8°; och ända upp till 14" å 16" är växtintensiteten hos de pathogena bak- 

 terier, som öfverhufvudtaget utveckla sig vid denna temperatur, ringa i jämförelse 

 med växtintensiteten hos en mängd jord- och vattenbakterier. Då, fråiisedt som- 

 maren och tropikerna, jordtemperaturen i allmänhet är låg, innebär detta sålunda 

 en nackdel för de pathogena bakterierna. 



Hvarpå beror hakterieantagonisuien i jord och vatten genteuiot vissa patho- 

 gen bukterier P 



Men liksom vi vid blandkultiirer sågo, hur en del bakterier genom sina om- 

 sättningsprodukter verkade antagonistiskt på andra bakterier, så möter oss ock 

 samma sak i naturen. Fakta som visa detta vill jag här anföra. 



Såsom torde vara allmänt bekant, föröka sig bakterierna i ett naturligt vatten, 

 om det får stå någon tid, på sainnia sätt som vi sett det ske i en i)uljongkultur, om 

 ock mindre snabbt, hvarpå, liksom i kulturen, följer ett mei' eller mindre snabbt afdöende. 



CßAMER ^, som under 70 dagar observerade ett vattenprof från Zürichsjön, 

 fann t. ex. följande siffror 



Vid försökets början 143 bakt. pr ccm. 

 efter '24 timmar 12,457 » » » 



3 dagar 328,543 » » » 



» 8 » 233,452 » » » 



» 17 » 17,436 » » » 



» 70 ^ 2,500 » » » 



Den bakterieutveckling, som alltså äger rum, sker emellertid snabbare ju bak- 

 teriefattigare vattnet från början är, och omvändt sämre och långsammare ju fiera 

 bakterier det från början innehåller. För att anföra ett för detta förhållande be- 

 lysande exempel fann sålunda Miquel ^ vid undersökning af tvänne vattenprof, det 

 ena från källan Vanne, det andra från fioden Ourctp hur det förstnämnda med en 

 ursprunglig bakteriehalt af 150 bakterier pr ccm. efter 6 dagar hade en million 

 bakterier pr ccm. medan det andra, som vid början hade 8,000 bakterier pr ccm., 

 behöfde 22 dygn för att nå ett maximum på 60,000 bakt. pr ccm. Detta resultat, 

 som bestyrkes genom en mängd undersökningar af vattenprof från andra håll, är ju så 

 till vida anmärkningsvärdt, som Ourcq -vattnet såsom fiodvatten är mera förorenadt och 



' Cramer cit. efter Duclaux, Traité de microbiol. Bd 1 s. 466. 

 ^ Miquel cit. efter Duclaux, Traité de microbiol. Bd 1 s. 469. 



