Pathogeim ])akteiier8 etc. beroende af främmande bakterier 



23 



sura reaktionen, som beror pä mjölksyra, är den utan all jämförelse vanligaste — 

 af 70 vuxna rengerade enligt Menge 44 sui't, 7 amfotert och 19 alkaliskt — 

 tillkommer alltså därmed den bakteriella antagonismen en framskjuten ställning vid 

 den vaginella baktericidien. 



Antagonism resp. symbios i tarmen. 



Afven i tarmen möta bakterierna ett från organismen utgående baktericidt 

 inflytande. Så förklaras nämligen allmänt det faktum, att innehållet i duodenum 

 och öfre delen af jejunum är ytterst bakteriefattigt, trots det att enorma bakterie- 

 mängder med födan från Ventrikeln öfverföras till tarmen. Längre neråt och fram- 

 för allt i colon är som bekant bakteriehalten enorm och något från organismen 

 stammande hämmande inflytande känner man oj från denna tarmdelen. Här ser 

 man däremot tydligt konkurrensen bakterierna emellan framträda. Med olika kost kan 

 bakteriefloran bringas att i hög grad växla, något som särskildt är uppmärksammadt 

 bland pediatrici. Vid näring med kvinnomjölk blir bakteriefloran i grot'tarmen hos 

 ett barn en, vid komjölksnäring en annan, och denna skillnad är så framträdande, 

 att man redan vid mikroskopisk undersökning af afföringen kan på bakteriefloran 

 se om födan är af den ena eller andra arten. 



Denna växling beror dock ej blott därpå, att olika bakterier med födan till- 

 föras i de bägge fallen, utan äfven därpå, att vid den ena sortens föda tarminne- 

 hållet kommer att utgöra ett bättre näringssubstrat för den ena kategorien bakterier 

 än för den andra och omvändt. 



Men äfven en direkt antagonism spelar här in. En sådan antages näm- 

 ligen med säkerhet förekomma emellan kolhydratförjäsaiide och ägghvitesönder- 

 delande bakterier i tarmen, i det att vid kolhydratförjäsningen ägghvitesöndei'del- 

 ningen aftar eller upphör, vare sig nu detta helt beror på de ägghvitesönderdelaude 

 bakteriernas tillbakaträngande eller, soiu Ivanoff menar, därjämte på en sådan inver- 

 kan på ägghviteänuiena att proteolysen mer eller mindi-e omöjliggöres ; att i öfverens- 

 stämmelse härmed också vid en riklig utveckling af kolhydratförjäsaiide bakterier, 

 t. ex. coli och aerogeues, ägghviteförruttnelsen tvingas tillbaka, har bland andra 

 BiENSTOCK ^ visat. 



I anslutning till dessa iakttagelser föreslog också Eschericu redan 1887, att hos 

 barn bekämpa digestionsrubbningar, förenade med alkalisk jäsning — ägghviteförrutt- 

 nelse — med kolhydratförjäsande, syrabildande bakterier, ett förslag, som sedan 

 funnit stor anslutning. Härvid ha än bakterieblandningar än renkulturer af olika 

 mjölksyrebildande bakterier kommit i bruk. 



Afven hos vuxna har en sådan antagonistisk therapi användts. Basselek ^ 

 omnämner t. ex., huru han med framgång behandlat tarmkatarrer, der stark alkalisk 

 förruttnelse af tarminnehållet förekommit, genom att gifva patienterna kulturer af 



' HiENSTOOK oit. efter KüsTin; i Kolle- Wa.ssprmaiitis Hnndbni'h Bd 6 s. 470. 

 » Basski.er: Med. Record Bd 78, 191U, cit. eft. Ceiitraibl., f. Bakt. 



