24 



J. Forssman 



coli och aerogenes, och helt iij'ligen påstår sig Nissle ^ ha kurerat chroniska 

 tarmlidandeii i samband med öfverdrifven ägghviteförruttnelse med renkulturer af 

 särskildt utvalda, krafligt injölksyrebildaiide colistamraar. Det var ock samma 

 tankegång, som föranledde Metschnikofp att så varmt förorda förtärandet af Bac. 

 bulgaricus (Youghurt) i en eller annan form samtidigt med intagandet af kolhy- 

 dratrik kost, hvilken då skulle utgöra lämpligt material för mjölksyrejäsningen. Hos 

 vuxna synes emellertid en förändring af tarmfloran ingalunda lika lätt komma till 

 stånd som hos späda barn, detta antagligen beroende på, att de senare ha en mera 

 ensidig diet, de förra däremot en blandad och sålunda för en mångfald af bakterier 

 mera lämpad föda. 



Hvilken roll bakteriefloran i tarmkanalen och antagonismen härstädes spelar 

 för möjlif/hefen af en infehtion genom digestionsvägarna, därom gifva Miîitschnikoffs, 

 KoLLEs, IsAEFFS m. flcrcs experiment )»å detta område en föreställning. Vid för- 

 sök att inficera unga kaniner och marsvin med cholera funno de nämligen, att 

 späda kaniner, som under sin första tid endast lefva af modersmjölken och på 

 den grund hafva ett relativt fåtal bakteriearter i sin tarm, voro lätta att infektera, medan 

 unga marsvin, som mycket tidigt vid sidan om dien äfven förtära annan föda och 

 därigenom få en mycket artrik bakterieflora, utan skada kunna förtära cholerabaciller. 

 (Vid intraperitoneal infektion äro ju däremot såväl marsvin som kaniner känsliga 

 för cholerainfektion.) Genom tillsats af jäst, Sarcina ventiiculi eller colibaciller till 

 födan gynnades väsentligen infektionens uppkomst, hvilket ju harmonierar med 

 Nenckis uppgift, att man äfven hos vuxna kaniner, hviika eljes aldrig på digestions- 

 vägarna kunna infekteras med cholera, konstant kan framkalla denna sjukdom, 

 om. man jämte cholerabaciller äfven tillför dem jästsvampar med födan ^. 



I kultur har Metschnikopf ^ funnit paralleller till dessa djurförsök och direkt 

 ådagalagt tarmbakteriernas betydelse för cholerans utveckling. Ympade han gamla 

 cholerakulturer på ny och färska cholerakulturer på gammal gelatin, såg han i 

 intetdera fallet någon växt. Men om han på dessa samma substrat efter insåning 

 af cholera å gelatinytorna streckvis gjorde ympning med rosajäst, coli eller Sarcina 

 ventriculi, utvecklade sig däremot choleran i anslutning till de nämnda bakteriernas 

 kulturer, medan å andra sidan andra tarmbakterier förmådde undertrycka choleran. 



Äfven Sarcina lutea upptager Metschnikoff bland de bakterier som gynna 

 choleran, och denna bakteries symbiotiska inflytande på choleran har sedermera kon- 

 staterats af flere författare. Horowitz * såg den yttra sig ej blott i fråga oin 

 cliolerakulturernas växt utan äfven däruti, att typiska, svagt agglutinerande och 



1 Nissle: Deutsche med. Wochensehr. 1916. s. 1181; Dens.: Med. Klinik 1918 N:o 2 cit. 

 efter Deutsche, med. Wochenschr. 1918. s. 165. 



* Själffallet är, att i fråga om de vid dessa djurförsök använda, choleran gynnande bak- 

 terierna undersöktes, huruvida de ensamma förmådde i de använda doserna framkalla tarmlidanden 

 iios experimentdjnr, och visade det sig därvid, att så ej var fallet. 



' Metschnikoff cit. efter Küster i Kolle-VVassernianns Ilandlnuli Bd 6 s. 476. 



* Horowitz : Centralhl. f. Bakt. Orig. Bd 58 s. 80. 



