10 



Einar Sjövall 



B. Tecken på det nesliga våldet voro förhanden i form av tydliga, alldeles färska 

 skadegörelser å flickans könsdelar. 



C. Tecken voro vidare förhanden, vilka ådagalade, att flickan varit levande, när 

 hon nedrnllades i an (tydliga drnnkningslungor ; starkt fuktig, klar glans av slem- 

 hinnan i luftvägar, svalg och matstrupe ; tämligen tunnflytande imiehåll i magsäcken ; 

 påfallande vattentunnt innehåll i de övre tunntarmarna). 



D. Tecken förekommo vidare på, att flickan utsatts för ett starkt, upprepat, trubbigt 

 våld å huvudet; de punkter i protokollet, som härvid äro av intresse, anföras här: 



6. A främre delen av huvudets hårbeväxta del till vänster om medellinjen anträffas en 

 mycket svag blodbesudling av håret. När håret här skjutes undan, iipptäcker man 

 10 cm. rakt ovanför övre vidfästningen av vänstra öronmusslan och 5 cm. från medel- 

 linjen ett 4 mm. långt, imgefär rakt framifrån bakåt förlöpande sår. Såret är alldeles 

 hopklibbat av levrat blod, och när sårränderna föras isär, framväller rikligt med blod. 

 Sårränderna äro tydligt trasiga och såret visar en drygt 1 em. stor underminering, 

 särskilt bakom och på sidorna av såret. 



7. Ett fullständigt likartat sår anträffas i medellinjen just i liårbenan G cm. ovanför 

 hårfästet, men i övrigt anträffas inga skador å hårbotten trots noggrann efterforskning. 



20. När huvudsvålen efter vanlig fripreparering blir tillgänglig för granskning från under- 

 ytan, anträffas i densamma motsvarande den under n:r 6 beski'ivna skadan en 2 à 3 

 mm. tjock blodutådring av 3 cm. längd och 3,5 cm. bredd. 



21. En alldeles likadan och till utbredningen lika stor blödning anträffas i huvudsvålen 

 i omgivningen av det under n:r 7 omskrivna såret. 



22. Sistnämnda blödning sammanflyter baktill med en lika stor och likaledes i medellinjen 

 lielägen blödning, som tydligt skiljer sig från den framför liggande genom en mörkare 

 röd fäi'g. Vid insnitt visar sig blödningen även häl' vai-a upp till 3 mm. tjock. 



23. Slutligen anträffas 1,5 cm. rakt bakom den under n:r 20 beskrivna blödningen en 

 lika tjock blödning, men mindre, 1X1 



25. Kalotten företer inga skador och mellan densamma och hårda hjäi-nhinnan finnas 

 inga blödningar. 



34. Hårda hjärnhinnan på skallhasen är oförändi-ad och utanför densamma finnes ingen 

 blödning. 



35. Skallbasen själv är oskadad och hålorna i dess ben utan blödning. 



E. Slutligen anträffades iippenbara anatomiska tecken på en stark hjärnsvullnad; 

 protokollet anför härom följande: 



26. Hårda hjärnhinnan är av vanlig tjocklek och blekhet, men är påtagligt spänd, sä att 

 man ej ens längst framtill kan utan stor svårighet lyfta iTjjp ett litet veck. 



28. De mot varandra vettande ytorna av hårda och mjuka hjärnhinnorna äro påfallande 

 torra och de synliga hjärnvindlarna äro tydligt tillplattade och fårorna dem emellan 

 mycket smala. 



29. Mjuka hjärnhinnorna visa normal tunnhet och ganska stor blodrikedom. 



30. Hjärnans sidokamrar, öppnade i läge, innehålla en måttlig mängd vattenklar vätska 

 och förefalla ej att vara vidgade. 



32. När hjärnan efter uttagandet ytterligare granskas, upptäcker man längst baktill å 

 nackloberna en ringa blodutådring mellan de mjuka hinnorna. I üvi'igt finnes dem 

 emellan ingenstädes någon blödning. 



33. Hjärnsubstansen själv visar vid noggrann dissektion ingenstädes vare sig blödningar 

 eller uppmjukningshärdar. Däremot är det överallt påfallande, att stora hjärnans 

 substans på snittet är väsentligt torrare än normalt, så att den normalt fuktiga 

 karaktären har ersatts med en torr, nästan kittliknande. Snittranden tyckes äga 

 ungefär normal skärpa ; blodprickigheten är ordinär. 



E. Däremot saknas varje tecken på sjukliga förändringar i andra organ. 



I detta fall fastställdes alltså våldstecken i hud och huvudsvål, vilka bevisa, 

 att den 9-åriga flicka, som fallet gäller, utsatts för åtminstone fyra tätt på varandra 



