Om hjärnsvullnad och dess förekomst vid hjitrnskakning 



11 



följande starka slag med ett trubbigt tillbygge å fräinre delen av bjässan ocb vänstra 

 tinningen. Efter dessa iakttagelser var jag beredd att anträffa ytterligare följder av 

 våldsdådet i form av dels benbrott å skallen, dels skada å bjärnan ocb dess binnor. 

 Benbrott saknades emellertid alldeles. Då jag däremot iakttog de särdeles iögonen- 

 fallande tecken på ökat bjärntryck, som framträdde i bårda bjärnbinnans starka 

 spänning, den påfallande torrbeten i de mot varandra vettande ytorna av bårda 

 ocb mjuka bjärnbinnorna ocb de tydligt tillplattade bjärnvindlarna, var jag övert3'gad 

 om, att en s. k, contrecoup-verkan av slagen skulle anträffas i lijärnaus bakersta 

 delar, i form av en bjärnkontusion med stark blodutådring. Likväl anträffades 

 ingenstädes någon lokaliserad skada å bjärnan ocb endast en ringa, för förklaringen 

 av det ökade bjärntrycket alldeles betydelselös blödning mellan de mjuka binnorna 

 i bjärnans nacklober. Däremot blev det snart uppenbart, att detta ökade bjärntryck 

 kunde finna en annan förklaring; stora bjärnans substans var på snittytan väsentligt 

 torrare än normalt, så att den normalt fuktiga karaktären ersatts av en nästan kitt- 

 liknande. Det är tydligt, att bär förelåg en hjärnsvullnad i Reichardts mening. 



Sambandet mellan det yttre våldet å buvudet ocb denna bjärnsvullnad synes 

 mig ligga klart. Våldet bar varit starkt ocb flera gånger upprepat; det bar sålunda 

 i detta fallet baft betydande förutsättningar att åstadkomma inflytande på bjärn- 

 substansen i form av en kraftig bjärnskakning. I samklang bärmed står uppgiften, 

 att flickan mycket snabbt förlorade medvetandet vid eller mycket kort stund efter 

 detta våld. Säkerligen bar det även varit av betydelse, att åverkan träffade en så 

 ung människa; såsom jag förut anfört, äro symtom av en inträdd bjärnsvullnad att 

 förvänta desto förr, ju yngre en människa är. A andra sidan torde det vara ute- 

 slutet, att det nesliga våldet, som träffade den redan då slagna och medvetslösa 

 flickan, åstadkommit eller medverkat till uppkomsten av bjärnsvuUnaden ; likaså är 

 det okänt, att drunkning, som i detta fall varit en med det mekaniska våldet kon- 

 kurrerande dödsorsak, kan medföra en dylik påverkan av bjärnan. 



Fall 2. J., 15 år. Anställd som kock a ett segelfartyg; hade aldrig förut varit 

 till sjös. Under sjöfarten nppstod storm och svår sjö. J. led därunder svårt av sjö- 

 sjuka och klagade över kramp i benen. Han fortsatte likväl flitigt att utföra det arbete 

 med segeln och å däcket, som ålades honom. Härvid slungades han av brottsjöar flera 

 gånger mellan fartygets relingar. Kl. 2 samma natt hade han varit nere i skansen och 

 druckit kaffe; därefter hade han ånyo gått upp på däck. Han hade där iakttagits ånyo 

 slås ikull av skeppets rörelse och mer! ganska stor fart falla ned på däcket, som var av 

 järn. Han syntes därvid särskilt sia huvudet och klagade sedan över smärtor därstädes, 

 men han kunde själv resa sig och beredde sig att fortsätta sitt arbete. Han fick då 

 order att ösa den av vatten halvfyllda skeppsbåten tom. Detta arbete påbörjade han, 

 men man observerade snart, att han endast förde ösan automatiskt fram och tillhaka utan 

 att sänka den ned i vattnet, och vid tillrop svarade han icke. Man lyfte honom då 

 ur båten och det var tydligt, att hans medvetande hastigt omtöcknades ; när man vid 

 5-tiden samma morgon åter såg till honom, var han död. 



Den rättsmedicinska obduktionen utfördes av mig fyra dagar senare (den V.) maj 

 1915). och därvid iakttogs i huvudsak följande: 



A. Den döda kroppen var niycket väl liibehallen, med överallt kvarstående likstelliet 

 och inga tecken på yttre eller inre förruttnelse. 



