12 



Einar iSjövall 



B. Följder av slagen mot fartygets relingar ocli däck konstaterades i följande om- 

 fattning (protokollets skildring) : 



5. Vid övre vidfästningen av vänstra öronmusslan finnes ett 12 mm. langt och 3 mm. 



brett område, â vilket linden är intorkad och röd. Vid insnitt påträffas sparsamma 



pnnktformiga blödningar i underliggande vävnad, 

 t). Â näsan synes på gränsen mellan brosk och ben en 2 cm. bred och 1 cm. hög, lilåröd 



missfärgning, och vid insnitt anträffas här på djupet en blödning av en halv ärtas 



storlek. 



* 11. À halsens hud synes från trakten under hakan och förlöpande nedåt och något till 

 vänster tre. 1 mm. breda, flerastädes avbrutna strimmor, a vilka huden är intorkad 

 och röd. Den mellersta strimman är något längre än de övriga och 6 cm. lång. 

 Under strimmorna anträffas på något enstaka ställe en punktförmig blödning. 

 15. Å knäna och framsidan av båda underbenen synas talrika större och mindre, oregel- 

 bundna områden, å vilka huden är blårött missfärgad. I mitten av dessa områden 

 är huden ofta något intorkad och mera Ijirst röd. Vid insnitt finner man under 

 dessa omi'aden en stundom ringa, stimdom riklig blodutådring, som på ett ställe går 

 ända in till muskulaturen. 



Däremot anträffades ingenstädes benbrott eller blöchiingar i djupare mjukdelar eller 

 organ, och andra skador å huden än de skildrade furnios icke. 



C. Tecken voro vidare förhanden på en uppenbar hjärnsvullnad. Protokollet lämnar 

 härom följande beskrivning: 



in. Hårda hjäruhinnan äger vanlig tumihet, men dess spänning är påtagligt och lik- 

 formigt ökad, så att man ej ens längst framtill kan upplyfta ett veck. 



21. När liarda hjärnhinnan pa vanligt sätt uppklippes, finner man dess inneryta liksom 

 även ytan av de mjuka hjärnhimiorna anmärkningsvärt torr. Ingenstädes mellan 

 hinnorna anträffas lilod. 



22. Mjuka hjärnhinnornas blodfyllnad är ringa. 



23. Hjärnvindlarna visa en särdeles tydlig tillplattning överallt, sa att fårorna äro särdeles 

 smala och grunda. 



2-1:. Hjärnkamrarna, öppnade i läge, innehålla en ringa mängd vattenklar vätska. 

 25. Vid hjärnans uttagande anträffas å hjärnbasen samma utseende å hinnor och vindlar, 

 som ovan skildrats. 



27. Vid genomskärning av hjärnan finner man hjärnsubstansen vara något torrare än 

 normalt. Särskilt är detta förhallandet i pannlol^erna. Ingenstädes anträffas i hjärnan 

 några blödningar. 



D. Däremot saknades varje tecken på sjukliga förändringar i andra organ. 



I detta fall var det yttre våld, som träffade den lô-ârige ynglingen, orsakat 

 av stötar, som han erhöll, då han, ovan vid sjömanslivet, under storm tumlade mot 

 fartygets relingar och järndäck. Liksom i förra fallet är det alltså fråga om ett 

 tlera gånger upprepat våld. Skillnaden är, att våldet här nyckfullt träffat olika 

 kroppsdelar, men man har rätt att antaga, att den skakning av kroppen, som där- 

 vid åstadkoms, otta träffade även huvudet, och åtminstone en gång har huvudet 

 självt slagit hårt i. Under alla omständigheter finnes i detta fall ingen annan 

 påvishar orsak till den uppenhara hjärnsvullnaden än denna upprepade mekaniska 

 åverkan. De närmre uppkomstbetingelserna för denna hjärnsvullnad kunna emeller- 

 tid diskuteras. Särskilt Ribbert tillmäter den starka traumatiska kroppsskakningen, 

 även när den icke leder till benbrott, en stor betydelse för uppkomsten av fettemboli, 

 och fråga är alltså, om icke hjärnsvullnaden och döden i detta fall orsakats genom 

 en cerebral fettemboli. Visserligen är intet känt om förekomsten av hjärnsvullnad 

 vid fettemboli i hjärnkärlen, men osannolik är icke denna förekomst, då ju dessa 



