Om de kiriii-giska nietoderiia för vidfiiiing af cervikalkaiialen ocli niodeiniiinncn 



Denna komplikntion till liaiVandfskap och förlossning är ganska sällsynt. Can- 

 cerns praedilektionsåldcr faller ju i liufvudsak utanför qvinnans sexuellt och gene- 

 rativt aktiva period. Då emellertid, såsom naturligt är, de observerade fallen tem- 

 ligen samvetsgrant publiceras, är antalet ineddelanden i litteraturen icke alldeles 

 obetydligt: Levant t. ex., livars kasuistik dock upptager endast fall, i hvilka gjorts 

 hysterektomi, har från en tidrymd af omkring 30 år (1879 — 1909) ur litteraturen 

 samlat inalles 258 fall. 



Huruvida en till cervix uteri lokaliserad malign nybildning af detta slag kom- 

 mer att vid förlossningen utgöra ett hinder för eervikalkanalens och modermunnens 

 vidgning och fullständiga utplånande, eller icke, beror på svulstens utbredning. I 

 de delar af cervixväggen och portio, som infiltrerats af nybildningen, finnas icke 

 längre betingelser för en tänjning på vanligt sätt, då de elastiska elementen ju för- 

 svunnit och deras plats intagits af svulstens endels sköra och lätt sönderfallande, 

 endels fasta och fibrosa väfnad. Har cancern avancerat så långt, att den blifvit 

 cirkulär, är också möjligheten till en spontan vidgning af den angripna delen af 

 förlossningskanalen förbi; tumörringen bjuder de utdrifvande krafterna ett oftast 

 oöfvervinneligt motstånd; om den slutligen ger vika, sker detta icke derigenoin, att 

 den tänjes, utan derigenom, att den brister, ocli i den sköra och oelastiska väfna- 

 den få bristningarna en utsträckning, som är fullständigt oberäknelig. 



Har deremot svulsten icke nått en sådan utbredning, att cervixväggen rundt 

 omkring blifvit infiltrerad, kan den tänjning, af hvilken den äiniu fria cervix- 

 väggen, resp. modermunskanten är mägtig, vara tillräcklig för att låta fostret 

 passera, och förlossningen får, trots förehandenvaron af en cancer i utförskanalen, 

 ett spontant förlopp. 



Vanligt torde dock icke detta vara. Afven om i allmänhet vid konceptionens 

 inträde cancern är föga framskriden — i mera avanceradt stadium hindras, väl of- 

 tast konceptionen af flera omständigheter: blödningarna och flytningen från de sön- 

 derfallande tumörmassorna, deformationen och obturationen af cervikalkanalen etc. 

 — brukar nybildningen, enligt hvad den allmänna erfarenheten lär, under gravidi- 

 tetens lopp på grund af de gynnsamma nutritionsförhållandena i genitalia göra 

 mycket snabba framsteg, och i fall, der hafvandeskapet når sitt normala slut, har 

 cancern som regel fått en sådan utbredning, att möjligen icke angripna delar af 

 cervixväggen icke räcka till för att genom sin tänjning gifva förlossningskanalen en 

 för fostrets passage tillräcklig vidd. 



I de fall, der en komplikation med myom vållar hinder för förlossningens 

 spontana förlopp, är det mera sällan, som en arteficiell vidgning af cervikalkanalen 

 och modermunnen ensam kan tänkas ge utsigt att undanrödja svårigheterna. Oftast 

 verkar detta slag af tumörer som förlossningshinder på det sättet, att ett subseröst, 

 stjelkadt myom, som kommit att ligga, fixeradt eller icke fixeradt, nere i lilla bec- 

 kenet, icke lemnar fostret tihräckligt rum att passera, eller så, att ett intramuralt 

 eller submuköst cervixmj-om så inkräktar på utrymmet i den mjuka förlossnings- 



2 



