Om de kii iirgiskii inrtoJenia for \ idj^'uiiig af cei vikalkaiialrii och inuilenninineu 



11 



patogenesen är den fixerade partiella retroflexionen, för eii med operativt 

 upphö f den genom vaginaefixur, resp. vissa former af ventrifixur åstadkomna 

 fixerade anteflexionen. 



Andra, mindre- typiska läge- och stälhiingsanoraalier, följder af inflammationer 

 i adnexa, operationer på dessa organ o. s. v., äro i allmänhet mindre uttalade, och 

 ha för förlossningsförloppet, eller i hvarje fall för dilatationen af mjukdelarna under 

 förlossningen mindre betydelse. 



Då, såsom fallet är vid de som typer uppställda båda deformationerna, en del 

 af lifmoderväggen är hårdt fixerad till en punkt i omgifningen, visar sig fixationens 

 följder vid en graviditet på så sätt, att den successiva uttänj ningen af uterusväggen 

 träffar dennas olika delar ojemnt: det fixerade partiet, och äfven det nedanför fixa- 

 tionsstället belägna, hålla sig graviditeten igenom temligen oförändrade, med kon- 

 sistens och konfiguration någorlunda som utanför graviditeten, under det de ofvan- 

 för fixationsstället belägna delarna af uterusväggen — vid fixerad anteflexion öfre 

 delen af framväggen och hela bakväggen, vid fixerad retroflexion öfre delen af bak- 

 väggen och hela framväggen — så godt som ensamma få fylla uppgiften att her- 

 bergera ägget, och allteftersom detta växer, genom sin tänj ning gifva uterinhålan 

 den erforderliga rymden. 



Detta, att en del af uterusväggen på detta sätt är satt ur funktion, kan stun- 

 dom redan under hafvandeskapet vålla bekymmer och leda till komplikationer af 

 olika slag, men särskildt, och på ett allvarsammare sätt, visa sig olägenheterna af 

 den abnorma fixationen, när det kommer till förlossning. Den allsidiga retraktion 

 af corpus uteri och den jemna tänjning af cervixdelen, som nu under inflytande af 

 Uteruskontraktionerna skulle ega rum under förlossningens första skede, uteblir af 

 det skälet, att det fixerade partiet af uterusväggen icke, eller endast obetydligt, kan 

 förskjutas. Liksom under graviditeten den nedanför fixationsstället belägna delen 

 af väggen förblifvit skäligen oberörd af de allmänna graviditetsförändringarna i ute- 

 rus, så stannar också nu, då lifmodern för öfrigt träder i verksamhet för att vidga 

 förlossuingsvägen till fostrets passage, samma parti utanför; tänj ningen af cervix 

 blir ojemn och vidgningen af dess kanal blir ofullständig. Den fria delen af ute- 

 rusväggen tänjes och dragés i höjden och drager dervid med sig den oförändrade 

 cervix. Slutresultatet blir, att trycket på uterusinnehållet drifver den föregående 

 fosterdelen framför resp. bakom portio mot det nu i beckenet neddragna fixerade 

 partiet, hvilket som en säck utan öppning kläder öfver äggpolen. Förlossningen 

 kommer till stiilestånd, eller öfverskrides elasticitetsgränsen i den från fixationsstäl- 

 let aflägsnast liggande uterus- och vagiualväggen, och en uterusruptur, resp. colpa- 

 porrhexis inträder. 



Vi komma så till den senare gruppen af fall — fallen med normalt tänjbar 

 cervix, i hvilka någon komplikation kommer till, som indicerar förlossningens 

 snabba afslutande, imian ännu cervikalkanalen nått den för fostrets passage erfor- 

 derliga vidden. 



