24 



John Olow 



Något långsammare slog det vaginala kejsarsnittet igenom i öfriga länder. 

 Först i Italien, Holland och Ungern (Spinelli-Donadoni, Regnoli, Ungaro; Kou- 

 wer; Solowij, Jordan, Töth, Tauffer); derefter i Amerika (Baccus, Carstens, 

 Webster), England (Kerr), Frankrike (Jeannin, Brindeau), Ryssland (Weber, Ale- 

 xandroff) och de skandinaviska länderna (Muus, Essen-Möller, Barth, Brandt, 

 Engström). 



I Sverige gjordes det första vaginala kejsarsnittet af Essen-Möller år 1905 

 i ett fall af eklampsi. Följande år utfördes operationen af Lindqvist, Walter 

 (3 fall) och Alin, det derpå följande af Bovin och Josephson. 



Under de följande åren har den svenska kasuistiken ytterligare utökats med 

 ett antal fall, men de publicerade fallens antal har dock hittills icke nått någon högre 

 siffra. Att det vaginala kejsarsnittet dock i ganska stor utsträckning är i bruk äfven 

 i vårt land, derom vittnar t. ex. årsberättelserna från våra sjukiuis och barnbördshus. 



På Jjundakliniken har värt material, sedan Essen-Möller, som sagdt, år 1905 

 utförde den första operationen af detta slag, vuxit till en ganska afsevärd storlek. 

 Vid utgången af jan. 1918 var våra vaginala kejsarsnitts antal 44. Samtidigt hade 

 i 41 fall en blodig vidgning af cervikalkanalen under förlossning åstadkommits med 

 djupa cervixincisioner, ocli vårt hela material af denna slags operationer utgjorde 

 sålunda 85 fall. 



Detta material, som beträffande enhetlighet, möjlighet till efternndersökningar 

 o. s. v. fyller In'iga fordringar, har jag trott vara väl lämpadt att i sin mån bi- 

 draga till att gifva en uppfattning om dessa operationers värde. Jag har sålunda 

 tagit mig före att underkasta detsamma en närmre granskning, för att sedermera, 

 med denna giansknings resultat som grundval, söka fatta ställm'ng till frågan om 

 den blodiga cervixdilatationens, och enkannerligen det vaginala kejsarsnittets plats 

 inom obstetriken. 



Våra fall äro sammanställda i en tabell sid. 119 Si 120. Ytterligare uppgifter 

 om dem återfinnas på skilda ställen i kapp. III, IV och VI. Särskildt hänvisas till 

 sid. 49 om uterustaiiiponad, sid. 61 om blåsskador, sid. 02 — 63 om dödsfall och 

 efterförlopji, samt om sjnkliusvistelsens längd, sid. 64 ff. om definitiva resultat, sid. 

 68 — 69 om följande graviditeter och förlossningar, sid. 71 om resultaten för fostren. 



Innan jag går öfver till de vigtiga kapitlen om de ifrågavarande operatio- 

 nernas teknik, deras prognos och deras indikationer, torde det emellertid vara lämp- 

 ligt, att jag ännu något uppehåller mig vid deras historia, nemligen vid några ka- 

 |)itel ur densamma, som handla om en följd af bittia strider, hvilka under många år, 

 af olika anledningar, stodo omkring dem. Jag tänker på prioritctsstridernd, diskus- 

 sioiieii om operutioneyiias nomenklatur och polemiken mellan de blodiga och de oblodiga 

 dilalalionsmetodernas a)diänyare, framförallt mellan Dührssen och Bossi, i början af 

 vårt århundrade. 



* * 

 * 



