26 



Julin O low 



Det kan emellertid kanske vara af ett visst intresse att något närmre granska 

 de fakta, nä hvilka de framförda prioritetsanspiåken grundade sig. Om icke intresset 

 för bestämmandet af prioriteten längre kan försvara ett vidare sysslande med dessa ting, 

 kan måhända det rent liistoriska intresse göra det, som fallen, framför allt Lad- 

 VERJATS, erbjuda. 



AccoNcis berättelse om dot fall, på livilket lian grundade sina prioritetsanspråk, 

 lyder i sammandrag på följande sätt: 



Luise C'astellani Benenti från Stradello, innehafvarinna af en marionetteater, 36 

 år gammal, 9-gravida, intogs på A:s klinik i Genua den 1. juli 1895. Hon hade sedan 

 1892 haft oregelbundna blödningar, sista tiden före inkorasten allt tätare och rikligare. 

 Fosterrörelser i början på maj 1895. Vid inkomsten stod fundus uteri midt mellan 

 nafveln och processus xiphoides; fostret lefde. På bakre portioläppen palperades en 

 drygt hönsäggstor cancersvulst. Då patienten var svårt ansemisk och hennes nutritions- 

 tillstånd dåligt, ansågs en exspektans till hafvandeskapets slut icke vara att tänka på; 

 en laparotomi med kejsarsnitt och abdominal totalexstirpation af uterus ansågs på grund 

 af infektionsrisken prognostiskt ogynnsam, hvartör följande operation, den 4. juli 1895, 

 utfördes : 



I kloroformnarkos och stensnittsläge frilades portio i Spekulum, tumören kauteri- 

 serades med Pacquelin, portio drogs med två starka klotänger ned och kringskars, blåsan 

 löstes, fossa vesico-uterina och fossa Douglas! öppnades, parametrierna genomskuros. 

 Derefter öppnades uteruskaviteten först med ett mediansnitt, som, utgående från främre 

 portioläppen, lades vertikalt uppåt, sedan med ett liknande snitt i bakre läppen. Hinn- 

 blåsan bugtade nu fram. Då emellertid öppningen ännu icke var stor nog att tillåta 

 fostrets extraktion, och då snitten icke kunde förlängas uppåt, vidgades öppningen 

 mekaniskt med Mauris dilatator; derefter sprängdes hinnorna och fostret vändes och 

 extraherades. 



Omedelbart efter fostrets extraktion fortsattes underbindningen och genomskär- 

 ningen af ligamenta lata, och uterus drogs mer och mer ned. För att underlätta ned- 

 dragandet förlängdes det främre uterussnittet. Då emellertid uterus ännu var föi' omfångsrik, 

 aflägsuades placenta manuellt, hvarefter uterus utan svårighet vältades fram och aflägs- 

 nades efter ligaturer på spermaticakärlen. 



Bukhålan torkades ut, peritoneal- och vaginalsåren drogos samman med några 

 suturer. Tamponad. 



Efter en öfvergående kollaps operatiousdagens afton erbjöd efterförloppot intet 

 oroande, men den 9. VU fick patienten, »kanske till följd af något dietfel», täta och 

 rikliga diarrhéer, som hastigt ledde till en kollaps, från hvilken hon icke hemtade sig. 

 Döden inträdde under tecken på akut hjernansemi. 



Sektionen gaf diagnosen »akut allmän antemi». 



" Det af RüHL åberopade fallet är i korthet följande: 



En qvinna, på hvilken i april 1894 en vaginsefixur utförts, kom i november 1895 

 till förlossning. 48 timmar efter förlossningsarbetets början var raodermunnen öppen 

 för 4 fingrar, dragen långt upp i fragten af Promontorium; främre cervixväggen var 

 starkt utspänd af det föregående hufvudet. Med någon svårighet dilaterades modermunnen, 

 så att hela handen kunde föras in i uterus för att utföra vändning. Med mycket besvär 

 nåddes en fot; det visade sig emellertid omöjligt att fullborda vändningen. R. beslöt 

 sig nu för perforation, hvilken, likaledes efter mycken möda, lyckades. Då derefter 

 fostret skulle extraheras med kranioklast, bjöd emellertid den främre portioläppen så 

 kraftigt motstånd, att den måste klyfvas med elt snitt, som först gjordes 3 cm. långt, 

 sedan förlängdes ytterligare 2 ^1^ cm. 



