32 



John Olow 



det språkligt rigtigare, men tyngre och mera svårmanövrerade hysterostomatotoini 

 betyda »snitt i modermunnen» och skulle sålunda möjligen kunna användas som 

 beteckning för de djupa cervixincisionerna. Rigtigare vore dock för dem benäm- 

 ningen liysterocheilotomi — snitt i hfmoderläppen. Emellertid vågar jag icke taga 

 på mitt samvete att ytterligare bidraga till nomenklaturförbistringen på detta om- 

 råde, och bibehåller alltså den ursprungliga af Dührssen angifna benämningen 

 »djupa cervixincisioner», eller »djupa portioincisioner», med hvilken han sedermera ' 

 ville ha den ursprungliga benämningen ersatt, såsom väl afgränsade och för denna 

 form af blodig cervixdiiatation fullt adsequata uttryck. 



Såsom gemensam benämning för det vaginala kejsarsnittet och de djupa por- 

 tioincisionerna användes allmänt i litteraturen uttrycket »den blodiga cervixdilata- 

 tionen»^ i motsats till »den oblodiga», som då får omfatta den digitala-manuella och 

 den instrumentella dilatationen. Ehuru benämningen synes mig föga lyckligt vald, 

 har jag icke velat förkasta den, då den är bec^vâm och synes ha vunnit burskap 

 på de flesta håll. I en viss utsträckning har jag likväl utbytt den mot den mera 

 adeequata, men tyngre benämningen »vidgning af cervix med snitt», i motsats till 

 »den trubbiga vidgningen». 



* 



I anledning af en publikation af Leopold år 1902, i hvilken han framlade sina 

 gynnsamma erfarenheter med den Bossiska dilatationen, tog Dûurssen till orda 

 emot denna dilatationsmetod och sökte genom en kritisk granskning af en del af 

 Leopolds och andras publicerade fall visa, att dilatationen med Bossts instrument 

 var en hvarken ofarlig eller pålitlig metod. På detta angrepp svarade Bossi med 

 ett teniperamentsfullt inlägg, hvars slutord, uttryckande hans uppfattning om 



DüHRssENS dilatationsmetod, kunna föitjena att citeras: »Die Einschnitte und 



der vaginale Kaiserscluiitt — — — bleiben nur noch eine liistorische Erinnerung; 

 die Zeit ihrer practischen Anwendung ist vorbei» (1). 



Naturligtvis bief Dührsskn icke svaret skyldig, och nu utspann sig en polemik 

 mellan honom å ena sidan och Bossi, Ahlfeld, Leopold, Lichtenstein å den 

 andra. Polemiken sträckte sig öfver åren 1903—1906 och utmärkte sig för stor 

 häftighet och — en mer än vanlig ofrugtbarhet. Den förra egenskapen lyser 

 fram redan i inläggens rnbriker: »1st die Bossische Methode wirklich als ein Fort- 

 sehritt in der operativen Geburtsliülfe zu bezeichnen ?» » Darf die Bossische Methode 

 dem praktischen Arzt empfohlen werden?» »Die tiefen Inzisionen als Metliode zur 

 gewaltsamen Entbindnung und der vaginale Kaiserschnitt müssen aus der gebui'ts- 

 hilflicheu Praxis ausgeschaltet werden!» o. s. v. Som motstycke till Bossis ofvan 



^ Münch, med. Wochenschr. 1908. 

 ^ (Analogon tili »blodig reposition».) 



