KAP. III. 



Den blodiga cervixdilatationens teknik. 

 De djupa portioincisionerna. 



Vilkoret för, att de djupa portioiucisionerna skola leda till den afsedda effek- 

 ten, och utan fara för patienten kunna utföras, är, att den supravaginal delen 

 af cervikalkanalen är fullständigt utplånad. Den öfre änden af snitten måste 

 träffa redan fullständigt vidgad kanal; om icke, blir vid fostrets extraktion cervix- 

 väggen i tragten af och ofvanför de öfre sårvrårna utsatt för en tänjning, som den 

 svårhgen uthärdar utan bristningar, för hvilka utgångspunkter ju med de operativt 

 åstadkomna Itesionerna äro gifna. 



Sålunda komma dessa incisioner i fråga företrädesvis hos förstföderskor, hos 

 hvilka den yttre modermunnens vidgning tager vid, först sedan cervikalkanalen full- 

 ständigt vidgats, och i hvarje fall först i sista delen af öppningsskedet. 



Utfönnu/et är enkelt. I lättare fall under ledning af handen, annars — bättre 

 — i speculum efter fattning af modermunskanten med klämmare eller klotänger, 

 klippas modermunsläpparna med en kraftig sax upp till fornices vaginse. Enligt 

 den ursprungliga, af Dïihessen augifna tekniken gjordes fyra klipp, framåt, bakåt 

 och åt sidorna. Numera lägger man i allmänhet icke snitt rakt åt sidorna, emedan 

 dessa alltid blöda temligen starkt, äfven då de icke komma i farlig närhet till de 

 stora uterinagrenarna, utan i stället snedt bakåt åt höger och venster, framåt åt 

 höger och venster; eller rakt bakåt samt framåt åt höger och venster; eller rakt 

 framåt och bakåt; eller endast rakt framåt. Äro modermunsläpparna tunna och 

 spända, är det i allmänhet onödigt att lägga mer än två snitt, rakt framåt och 

 bakåt; i de flesta af våra hysterocheilotomifall har t. o. m. ett klipp visat sig vara 

 tillräckligt, beroende på att operationen som regel utförts temhgen sent, vid redan 

 delvis vidgad modermun. Skall emellertid mera än ett klipp göras, måste det eller 

 de bakre klippen göras först; i annat fall viker efter incisionen i främre läppen 

 den bakre, om icke utom räckhåll, dock så mycket tillbaka, att de bakre incisio- 

 nerna icke kunna göras tillräckligt djupa. 



