Om (le kirurgiska metoderna för vidgning af cervikalkanalen och modermunncn oi) 



kommer längre fram åter till detta, vid diskussionen om uterustaraponaden, hvilken, 

 såsom jag förut (sid. 36) nämnt, Dühessen i detta syfte rekommenderade som ett 

 typiskt led i det vaginala kejsarsnittet. 



Metreuryntersnittet. 



En trubbig vidgning af cervikalkanalen som förberedelse till det vaginala kej- 

 sarsnittet föreslog Dt)HRSSEN sjelf år 1908 ehuru i en helt annan form, än den af 

 RüHL föreslagits, och med en helt annan motivering. Hufvudsakligen i afsigt att 

 göra det vaginala kejsarsnittet till äfven de kirurgiskt någorlunda bildade prakti- 

 kernas egendom, föreslog han, att den blodiga dilatation en af cervix skulle utföras 

 som slutakt efter en trubbig vidgning med metreurynter. Han beskrifver tekniken vid 

 denna form af vaginalt kejsarsnitt, som han kallar metreurynter snitt, på ungefär 

 följande sätt: Sedan metreurynteru införts och till en viss grad vidgat cervix, går 

 man öfver till klyfniug af cervixväggarna. Assistenten— barnmorskan utöfvar en drag- 

 ning på metreurynteru så kraftigt, att cervix blir synlig i vulva; bakre portiolä[)- 

 pen och vaginalväggen klyfvas öfver densamma; Douglasperitoneum prepareras 

 trubbigt undan, och bakre cervixväggen klyfves. Derefter klyfves främre väggen 

 på samma sätt som vid det vanliga vaginala kejsarsnittet. Den så småningom dju- 

 pare neddragna metreurynteru bringar efter hand de delar af cervixväggarna, som 

 skola incideras, i synfältet, och gör det möjligt att beqvämt och utan blödning — 

 på grund af det på de högre liggande delarna af uterusväggen utöfvade trycket — 

 fullborda operationen. Slutligen glider ballongen ur uterus, och fostret kan vändas 

 och extraheras. 



På detta sätt, menar Düurssen, kan det vaginala kejsarsnittet utföras af hvil- 

 ken läkare som helst, om han blott förstår en liten smula kirurgi, med en barn- 

 morska som assistent, ett Spekulum, en metreurynter, en sax och en piucett! 



Af denna variant af det vaginala kejsarsnittet har jag ingen egen erfarenhet. 

 Icke heller synes den, af litteraturen att döma, på andra håll ha rönt det entusias- 

 tiska mottagande, som Dührssen tydligen väntat, och som lian med talrika pubH- 

 kationer sökt förskaffa densamma. Endast i Ryssland synes den ha upptagits med 

 mera välvilja (Beckmann, Gussakow, Bogdanow); från Schautas klinik meddelas 

 äfven några fall af Thaler. 



I några fall af placenta prtevia ha vi på Lundakliniken för att kunna i fost- 

 rets intresse göra extraktion på fot användt oss af en med metreuryntersnittet lik- 

 artad metod: Då efter vändning enligt Braxton Hicks, under den spontana förloss- 

 ningen i fotbjudning, fostret börjat visa tecken till asphyxi, innan ännu cervix 

 varit så utvidgad, att förlossningen utan risk för bristningar i cervix kunnat 

 genom extraktion afslutas, har genom dragning i det nedtagna benet portio gjorts 

 tillgänglig, och dess främre läpp klufvits i medellinjen till fornix vaginœ, eller, 



> Therapentieclie Rundschau 1908, N:r 10—12. 



