Om de kirurgiska metodenia för vidgning af cervikalkanalen och modeimunnen 



43 



Hvad då först angår öppnandet af hiiJchålan, är detta en komplikation, som 

 måste tillmätas den allra största betydelse. En af det vaginala kejsarsnittets mest 

 utmärkande fördelar är ju dess karakter af extraperitoneal operation; denna egenskap 

 är det, som betingar dess relativa ofarligbet, dess ringa shockverkan; den är det, 

 som gifvit dess indikationsområde den utsträckning, det fått. Med bukhålans öpp- 

 nande bar operationen förlorat sin trygghet ur infektionssynpunkt. Ar fallet absolut 

 rent, betyder naturligtvis bukhålans öppnande ingenting; är en infektion tillstädes, 

 är peritoniten efter densamma temligeu gifven. Skall bukhålans öppnande under 

 loppet af ett vaginalt kejsarsnitt vara utan betydelse, måste indikationerna ställas 

 som till ett abdomiualt, transperitonealt kejsarsnitt. Men med en sådan inskränk- 

 ning af indikationsområdet vore det vaginala kejsarsnittet en bra liten acqvisition 

 för den operativa obstetriken. 



Skadorna på hlåsan äro naturligtvis äfven de komplikationer, som icke få baga- 

 telliseras. Allvarliga i någorlunda samma grad som peritoneallassionerua äro de 

 emellertid icke i andra fall, än då de förbises eller ligga så illa till, att de icke 

 ordentligt kunna repareras. Urinphlegmonen — i vidriga fall — eller urogenital- 

 fistlar — i mindre vidriga — äro de följder, som man då har att emotse. Upp- 

 täckes åter blåslfesionen under operationen, och ligga förhållandena icke alltför 

 ogynnsamt, kan väl i allmänhet en noggrann suturering reducera olyckan till ett 

 obehagligt missöde, som patienten kommer ifrån utan framtida men. 



Hvad beträffar ingreppets duration och de af detsamma ska})ade sårförhållandena, 

 är det ju utan vidare klart, att ju snabbare utförande och ju mindre komplicerade 

 sår, dess bättre för patienten. Skillnaden mellan den enkla och den dubbla hystero- 

 tomien är naturligtvis påtaghg, men väl icke af den betydenhet, att den annat än 

 i andra hand kan tynga i vågskålen till förmån för den förstnämnda metoden. 



Efter det sagda ligger alltså saken så, att den metod, son] afsigtligt öppnar 

 peritonealhålan, den KRÖNioska bakre hysterotomien, icke kan komma ifråga som 

 normalmetod. För fall, i hvilka lika godt ett abdominalt kejsarsnitt skulle kunna 

 utföras, kan den, såsom ett för patienten mindre påkostande ingrepp än detta, tagas 

 i öfvervägande, särskildt om främre cervixväggen af någon anledning, såsom vid 

 retrofiexio uteri, är svårt tillgänglig; fall, som ur infektionssynpunkt icke äro fria 

 från misstankar, stå utanför dess indikationsområde. 



När det så gäller de båda metoder, vid hvilka peritonealhålan icke afsigtligt 

 öppnas, skulle man kanske a priori anse, att den dubbla hysterotomien mera än 

 BuMMS främre hysterotomi skulle öppna möjlighet för bilœsioner af antydt slag. 

 Beträffande risken för blåslfesioner borde de vara jemställda; vid den ena som vid 

 den andra metoden måste blåsan lossas från främre cervixväggen, vid den ena i 

 ungefär samma utsträckning som vid den andra. Beträffande faran för skador på 

 peritoneum borde deremot Dührssens metod, som på två ställen blottar bukhinnan, 

 vara sämre ställd än Bümms, som endast på ett ställe frilägger peritoneum. I syn- 

 nerhet som den del af peritoneum, som af den förra blottas, men icke af den senare, 

 tränger betydligt djupare än den del, som i båda fallen lägges fri. 



