46 



John Olow 



knytnäfvej i 7. — 8. månaderna en spolformigt hoplagd hand, i niidten af hafvande- 

 skapet halfva handen, äro mått, som väl tillnärmelsevis motsvara fosterhufvudets 

 storlek i de olika skedena. 



Är det främre snittet vid utförandet af detta prof icke tillräckligt stort för 

 att låta handen ledigt tränga in i uterus, måste öppningen förstoras: antingen genom 

 förlängning af det främre snittet, eller, om detta icke låter sig göra, genom anlägg- 

 ning af äfven ett bakre snitt. 



För sådana fall, der det BuMMska snittet icke ger tillräckligt utrymme, har 

 Solms föreslagit att låta detsamma upptill vika af snedt åt sidan, på samma sätt 

 som vid hans laparokolpohysterotomi (se nedan sid. 57 !). Jag har äfven i ett par 

 fall med fördel användt denna snittförning. 



I de fall, der man på grund af detta profs utslag finner sig föranlåten att 

 efter den främre hysterotomien lägga äfven ett bakre snitt, besväras man stundom 

 vid anläggningen af detta i någon mån af blödningen från det främre snittet. Genom 

 upprepade obehagliga erfarenheter af detta slag kunde man måhända frestas att 

 hellre alldeles öfvergifva den isolerade främre hysterotomien och, för att alltid veta 

 sig vara på den säkra sidan, konseqvent använda sig af det DiiRssENska dubbel- 

 snittet, då man j.u genom att lägga snitten i den af honom rekommenderade ord- 

 ningen kan slippa från den nämnda olägenheten. Emellertid finner jag för min del 

 de ofvan antydda företrädena hos det BuMMska förfaringssättet, de enkla sårför- 

 hållandena, snabbheten i utförandet, så stora och påtagliga, att jag icke gerna afstår 

 från möjligheten att göra mig dem till godo, om jag kan det, utan att dermed öka 

 risken för patienten. 



Döderleins metod. 



Jag nämnde, att Dödeklein som regel använder sig af det BtJMMska förfarings- 

 sättet, ehuru med någon modifikation. Modifikationen gäller incisionen i fornix 

 vaginse och aflösningen af blåsan. 



Denna del af operationen gestaltar sig med Döderleins tillvägagångssätt, enligt 

 Seitz' beskrifning \ på följande sätt: »Den främre modermunsläppen ställes in i 

 Spekula, fattas med klämmare, dragés nedåt och klippes i medellinjen under successiv 

 förfiyttning af klämmarna uppåt. Om behöfligt, klyfves äfven främre vaginalväggen 

 ett stycke i medellinjen. Blåsan, hvars omslagsställe man ofta ser, viker af sig sjelf 

 undan uppåt, om man drager kraftigt i klämmarna. På detta sätt kan man klyfva 

 främre uterusväggen långt upp öfver inre modermunnen.» 



DöDERLEiN sjelf skildrar sin metod något mindre drastiskt^: »Portio ställes 

 in i Spekula, fattas med klotänger och dragés försigtigt ned. Med sax göres ett 

 omkring 1 cm. långt klipp i främre modermunsläppen, och öfre hälften af den 

 främre vaginalväggen klyfves på det sättet, att den ena saxklingan skjutes fram 



1 Arch. f. Gyn. Bd. 90, p. 45. 



2 Arch. f. Gyn. Bd. 92, p. 98. 



