48 



John Olow 



0. fl. a.) för vissa fall användes. Anledningen till hans frngtan för denna förloss- 

 ningsoperation är mig icke fullt begriplig. Så vidt jag kan förstå, ha båda opera- 

 tionerna sin plats inom det vaginala kejsarsnittets ram. Är det föregående hufvudet 

 rörligt, bjuder sig vändningen och extraktionen på fot som den naturliga förloss- 

 uingsmetoden ; har hufvudet trängt ned i beckenkaualen, är tångextraktionen lika 

 sjelffallet det rigtiga ingreppet. Det är svårt att inse, livarför valet mellan förloss- 

 ningsmetoderna skulle utfalla annorlunda, då förlossningskanalen vidgats med snitt, 

 än då dess vidgning försiggått spontant. 



De förhållanden, under hvilka det vaginala kejsarsnittet i allmänhet utföres, 

 bjuda naturligtvis oftast operatören att tillgripa vändning och extraktion på fot för 

 fostrets framfödande. Men i en del fall, då hufvudet står fixeradt, och hinnorna 

 äro brustna, är tångextraktionen den gifna förlossningsoperationen; en vändning 

 vore här ett lika origtigt och farligt ingrepp, som en tånganläggning skulle vara i 

 de förstnämnda fallen, då hufvudet står rörligt ofvanför beckeningången. 



I vårt material om 44 vaginala kejsarsnitt extraherades fostren i 33 fall på 

 fot, i 8 fall med tång; i 1 fall gjordes kranioklasi på dödt foster, i 2 fall (tidig 

 graviditet) aflägsnades fostren med aborttåug. 



Att emellertid extraktionen af fostret, hvilken metod man än må använda, 

 alltid måste ske med mer än vanlig försigtighet, säger sig sjelft. Fostret har att 

 passera, icke en öfverallt likartad öppning, med rundt om jemntjock och i samma 

 grad resistent begränsning, utan en öppning, som åt sidorna begränsas af massiva 

 och fasta muskelväggar, men framåt ev. äfven bakåt deremot af tunna och ömtåliga 

 väfnader, peritoneum, blåsan och en uterusvägg, hos hvilken genom de deri gjorda 

 incisionerna betingelser för bristningar äro i hög grad förbanden. En brysk extrak- 

 tion, en rotation af fostret, hårdhändta manövrer för lösning af uppslagna armar, 

 o. s. v. kunna alltför lätt åstadkomma allvarliga laesioner, äfven om man genom 

 anläggning af tillräckligt stora snitt sörjt för, att någon ytterligare, trubbig vidgning 

 medels fosterkroppen icke kommer i fråga. 



Skötseln af efterbördsskedet. Uterustamponaden. 



Af frugtan för atoniska efterblödningar varna åtskilliga författare för ett alltför 

 brådstörtadt aflägsnande af placenta, i all synnerhet om det vaginala kejsarsnittet 

 utföres under hafvandeskapet, utan föregående förlossniugsarbete. Andra tillråda 

 enligt DÜHRSSENS föredöme att så snabbt som möjligt efter fostrets framfödande lösa 

 och extrahera, resp. exprimera efterbörden. 



De olika författarnas ståndpunkt i denna fråga bestämmes delvis af deras 

 ställning till tamponadfrågan och bör derför kanske lämphgen vidare afbandlas efter 

 denna. Här vill jag angående denna sak endast fastställa, att alla numera synas 

 vara ense om, att placentas aflägsnande bör gå före sutureringen af cervixsnitten. 

 Sedan man åt cervikalkanalen återgifvit den vidd, den före operationen hade 



