5U 



John Olow 



Hvad slutligen beträffar omsorgen om ett obeliindradt aflopp för lochierna 

 efter operationen, torde också den för de flesta fall vara skäligen öfverflödig; er- 

 farenheten visar, att äfven geirom en ganska trång cervikalkanal afslaget utan svå- 

 righet söker sig ut. Men för de fall, i hvilka en lochieretention skulle vara att be- 

 fara, vid organisk förträngning af cervikalkanalen, synes en uterustamponad, qvar- 

 liggande under 48 timmar, såsom Düiiessen rekommenderar \ vara den olän)pligaste 

 åtgerd, som öfver hufvud kan vidtagas. En tamponad, som lägges så fast, att 

 den håller cervikalkanalen vidgad, måste ovilkorligeu stänga inne sekretet från uterus- 

 hålan. ✓Sedan tampongen efter 48 timmar aflägsnats, lemnar den utan tvifvel efter 

 sig åt detsamma en lätt passabel kai:al. Det är sant. il/f// under de 48 timmarna 

 har retentionen kunnat hinna anställa tillräcklig skada, för att det sedan obeliiud- 

 rade afflödet skall vara en klen tröst. 



För sådana fall, der cervikalkanalen är stenoserad, synes mig snarare krinna 

 komma i fråga en drainage med groft gummi- eller glasrör, som ju, på samma 

 gång den håller kanalen vidgad, lemnar fri passage åt afslaget. Bumm rekommenderar 

 äfven för fall med normal, men vid operationens oörjau fullständigt bibehållen 

 cervix drainage med glasrör^. 



Jag nämnde, att behandlingen af efterhördssladiet i viss mån hänger samman 

 med de olika författarnas ställning till tamponadfrågan. På så sätt, att anhängarna 

 af det principiella tamponerandet af uterus äro snarare, än de icke tamponerande, 

 att företaga omedelbar lö.sning och utskaffiiing af placenta, flegeln saknar dock 

 icke undantag, i den ena rigtningen som i den andra. Nijhofp, Fky, Schauta, 

 Kkönig o. a., som regelbundet tamponera uterus, afvakta placentas spontana lös- 

 ning, och tillgripa expression enligt Ceedé och manuell lösning, endast om den 

 spontana åtgången af efterbörden låter vänta på sig; Rotter, Brandt, Cholmo- 

 GOROFP, som principiellt lösa placenta manuellt, afhålla .sig som regel från att tam- 

 ponera uterus. 



För oss, liksom för flertalet operatörer, få de särskilda omständigheterna i det 

 gifna fallet bestämma såväl skötseln af efterbördsstadiet som handlingssättet i fråga 

 om nterustamponaden. Ar patientens allmäntillstånd godt, narkosen lätt eller ingen, 

 är blödning icke för handen, kräfver kanske ett asphyktiskt foster närmast efter 

 dess framfödande vår uppmärksamhet — då lemna vi tillsvidare efterbördsstadiet åt 

 sig sjelft och afvakta placentas spontana lösning. Förefinnes eller tillstöter åter 

 någon omständighet, som indicerar större skyndsamhet, exprimeras placenta enligt 

 Credé eller, om detta handgrepp undantagsvis icke leder till målet, löses den manuellt. 

 Till skydd mot atoniska efterblödningar använder jag numera alltid secale (intra- 

 muskulär injektion omedelbart efter fostrets framfödande eller tidigare); tamponad 

 endast om en trots detta slapp uterus- fortfar att blöda. 



' Zentralbl. f. Gyn. 1904, p. 415. 



' Mot nternstamponaden anföra Hammerschlag och Schatz, att den i fall af eklampsi ut- 

 gör ett irritament, som gynnar utbrottet af nya anfall; Hauch, att man vid dess aflägsnande 

 riskerar att spränga suturerna på cervixsnitten. 



