58 



John Olow 



dess vid blåsans aflösning peritoneum i fossa vesico -uterina blir synligt. Tängerna 

 aflägsnas nu, och handen införes för att, på sätt som of van beskrifvits (sid. 45), 

 mäta öppningens vidd. Bedöines denna vara tillräckligt stor, skrides till extraktion 

 af fostrat; om icke, antingen förlänges snittet i cervix snedt uppåi, enligt Solms, 

 paralellt med peritonei omslagsställe, eller anlägges ett nytt snitt, i bakre cervixväggen, 

 hvarvid på samma sätt som vid klyfningen af den främre väggen denna vägg fri- 

 lägges, trubbigt med kompress på finger, så högt man utan laesion af Douglasperi- 

 toneum kan göra det. Genom sårvrårna lägges en lång catgutsutur, hvars ändar 

 under den följande extraktionen af assistenten under lätt sträckning hålles undan 

 uppåt, resp. nedåt. ^ — Extraktionen af fostret sker i allmänhet efter vändning på 

 fot; undantagsvis, om det föregående hufvudet redan är på väg ned genom bäcken- 

 kanalen, med tång. — Ar skyndsamhet nu af nöden, exprimeras placenta omedelbart 

 enligt Credé, eller aflägsnas den i nödfall manuellt; om omständigheterna tillåta det 

 af vaktas dess spontana lösning. ■ — Derefter införas åter Spekula; genom dragning i 

 den främre catguttråden ledes det främre sårets öfre vrå ned; man kontrollerar, att 

 snittet icke brustit vidare, liksom (eventuellt med kateter) att blåsväggen är oskadd; 

 catguttråden knytes som en öfversta sutur, och sutureringen af klippet i främre cer- 

 vixväggen fullbordas med isolerade eller fortlöpande suturer. På samma sätt förfa- 

 res derefter med det eventuellt anlagda klippet i bakre cervixväggen. I ante- resp. 

 retrocervikala rummet lägges öfver suturlinjen en smal vioformgasremsa, som ledes 

 ned i vagina. Omkring densamma slutas såret i vaginalväggen med ett par isolerade 

 catgutsuturer, och operationen är fullbordad. 



Angående narkosen, se ofvan sid. 55. En assistent vid såret. 



* Som jag ofvan nämnt, lägger jag denna sutnr hnfvudsakligen för att sedermera kunna 

 konstatera, om såret under extraktionen brister vidare eller icke, men äfven för att vid den följan- 

 de sutureringen snabbt och lätt kunna finna de mot hvarandra svarande sårkanterna. För det sist 

 nämnda syftet rekommenderar Dührssen anläggning af grofva silkesuturer som tömmar på portios 

 laterala delar. Hauch använder i stället för dessa DÜHRSSENska tömmar vanliga suturer, som 

 knytas med centimeterlånga ändar; han motiverar denna förändring dermed, »att det är nästan 

 omöjligt att undvika att genom frivillig eller ofrivillig dragning i de långa trådarna komma dem 

 att skära igenom under operationen och förlossningen». I inlet af mina fall har jag med min 

 förlorade sutur råkat ut för en slik malör, om jag blott iakttagit att lägga den högst uppe i sjelfva 

 sårvrån, undvikit att låta den fatta äfven genom slemhinnan, samt låtit min assistent på ofvan 

 beskrifvet sätt hålla undan densamma under extraktionen. 



