78 



John Olow 



att de ur denna synpunkt skulle innebära en allvarsammare risk : vid digital dilata- 

 tion befinna sig händerna — som ju aldrig kunna bibringas sam nia sterilitet som 

 ett instrument, och som dessutom under operationens gång löpa fara att genom 

 beröring med huden, innan de successive införas, förlora deu sterilitet, de genom 

 desinfektionen erhållit — under hela den tid, dilatationen varar, i intim beröring med 

 förlossningskanalens mjukdelar och gnida i densamma förut befintliga och i den- 

 samma uppförda infektionsämnen' direkt in i väfnaden. Svårigheten att tillförlitligt 

 sterilisera metreuryntern, utan att inkräkta för mycket på dess hållbarhet, är som 

 bekant en af hidJoniidilatadonens allvarligare olägenheter; och äfven om desinfek- 

 tionen kuiuiat göras fullt effektiv, måste, såsom t. ex. Hammerschlag påpekar, den 

 absoluta afstängniugeu af uteruskaviteteu, efter det manipulationer i förlossnings- 

 kanalen gifvit tillfälle till import af mikroorganismer, på samma sätt som vid 

 dilatationen med fosterkroppen efter vändning enligt Beaxton-Hicks, verka som en 

 försvårande omständighet härvidlag. En relativt långvarig, intim beröring mellan 

 operatörens fingrar och cervixväggen hör, enligt de flesta författares fordran, äfven 

 till dilatationen enligt Bossi, för att operatören skall af cervixväggens spänning 

 kunna bilda sig en uppfattning om, hur snabbt instrumentets brancher kunna 

 skrufvas i sär, och för att han skall kunna upptäcka eventuellt börjande brist- 

 ningar, kontrollera, att instrumentet blir rigtigt liggande o. s. v. Om också denna 

 beröring, mellan fingrarna och förlossningskanalens väggar icke rimligen kan till- 

 mätas en infektionsrisk jemförlig med den vid digital vidgning, synes man väl ändå 

 icke helt kunna se bort från densamma. 



Erfareidieter från skilda håll bekräfta dessa teoretiska antaganden, utom möj- 

 ligen beträffande dilatationen enligt Bossi. Hammerschlag finner på sina vid ope- 

 rationens utförande icke infekterade fall efter dilatation med fosterkroppen en 

 puerperal morbiditet på 38 "/o, och 22 parametriter på 48 ef terundersökta fall ; efter 

 metreurys ett dödsfall (på 47 fall) i sepsis, som kunde läggas metoden till last, och 

 39 "/o puerperal morbiditet. Bar har sett 3 fall af dödlig infektion (med utgångs- 

 punkt saimolikt från stora bristningar i cervix) efter metreurys. Om morbiditeten 

 efter digital vidgning hai' jag icke sett exakta uppgifter, men alla författare, som 

 med stöd af egen erfarenhet och litteraturstudier yttra sig om frågan, framhålla 

 metodens mycket stora infektionsrisk (Winter, Hauch, Gröné o. a). 



Om dilatationen enligt Bossi äro erfarenheterna i detta afseende icke lika 

 öfverensstämmande. Hammersohlag anger, att af hans fall alla, som vid opera 

 tionens utförande icke voro infekterade, äfven fingo ett afebrilt puerperium, och af 

 Hauchs 88 rena fall hade endast 11 feber i puerperiet. Men bland de 10 fall, 

 som Lederer meddelar, förekommer ett fall af dödande infektion hos en eklamptika, 

 som efter hvad man af sjukhistorien kan förstå, icke visade tecken till infektion 

 vid operationens utförande, och bland 21 af Ehrlich meddelade, för denna fråga 

 användbara fall hade 8 feber i puerperiet; i ett af dessa fall konstaterades en 

 gangrsenös process på portio, i ett annat en parametrit, i ett tredje smetiga belägg- 

 ningar i vagina. 



