Om de kirnrgiska metoderna för vidgning af cervikalkanalen onli modermnnnen 



87 



I ett fall af rigiditet i coUuiii vteri på syphUiti^k has gjorde Oui i 7 — 8. gravi- 

 ditetsmånadeii vagiiialt kejsarsnitt och extraktion med tång af ett lefvande barn. 

 Modern dog 3 dagar efter operationen i coma (»Chloroformintoxikation; insufficiens 

 i lefver och njurar»). 



Om vaginala kejsarsnitt på grund af ärrstenoser efter portioaiupntation och 

 liknande operationer berätta bl. a. Simon, Fuchs, Baccus, Ungaro, Bbkwis, Regnoli. 



I Fuchs fall hade gjorts Emmets operation för ektropion samt kilformiga exci- 

 siouer ur främre och b;ikre läpparna af den hypertrophiska portio. l^äkningen hade 

 gått fullt normalt; efterförloppet hade varit feberfritt, och resultatet af operationen 

 hade blifvit »en välbildad portio». Vid den omkring 2 år senare följande förlossningen 

 befanns 2 dagar etter hinnbristningen cervix ännu bibehållen, yttre modermunnen öppen 

 för drygt 1 finger, men 2 cm. ofvanför densamma fanns en för fingern knappast öppen, 

 fast och stram cirkulär ärring, och cervix var derofvanför omvandlad till ett styft, 

 hårdt rör. Fostret låg i snedläge med nafvelsträngen framfallen bredvid skuldran. 

 Efter klyfning af främre cervixväggen kunde fostret vändas och extraheras lefvande. 

 — Vid en följande förlossning, ett par år senare, då cervix, såsom ju var att vänta, 

 befann sig i samma tillstånd som förra gången, gjorde Fuchs för att vara säker om 

 att få ett lefvande barn abdominalt kejsarsnitt (Barnet från den förra förlossningen 

 hade dött i en interkurrent sjukdom). 



Simons patierit var en 40 årig 6-para, på hvilken gjorts en portioaniputation så- 

 som ett led i en prolapsoperation. Vid förlossning 2 år senare måste 3 dagar efter 

 hinnbristningen och värkarbetets början göras vagiualt kejsarsnitt, med ett 10 cm. långt 

 snitt i främre cervixväggen. Tångextraktion af ett 4,000 gr. tungt, lefvande foster. 



Cervixrigiditet vid prolaps. 



Afveu vid den af genital prolaps betingade Jiypertrophien och rigiditeten af 

 cervix torde i allmänhet, dä en dilatation med snitt måste tillgripas, djupa 

 incisioner i cervix vara till fylles för att åvägabringa en fullständig vidgning 

 (KüsTNEB, Kleinschmidt, Ruggenini). Icke alldeles sällan tvinga emellertid andra, 

 genom prolapsen framkallade rubbningar i förlossningsförloppet, felaktiga foster- 

 lägen, infektion af ägget (värksvaghet, tidig hiinibristniug, decubitus på portio!) 

 o. s. V., till ett ingrepp för förlossningens afslutatide på en tidpunkt, då enkla cer- 

 vixincisioner ännu icke kunna komma i fråga, utan ett vagiualt kejsarsnitt måste 

 utföras (DöDERLEiN, Wenczel, de Bovis, förf.). 



Mycket sällan lemnar vid förtränguing af cervix genom de ofvan nämnda 

 förändringarna den vaginala vidgningen, utförd på sätt som beskrifvits, i sticket. 

 Afveu vid en så höggradig stenosering, att cervikalkanalen endast med möda kan 

 sonderas, kan under i öfrigt gynnsamma betingelser tillräcklig väg för fostrets 

 passage beredas genom blodig vidgning enligt de för det vaginala kejsarsnittet an- 

 gifna reglerna. Endast undantagsvis träder i dylika fall det abdominala kejsar- 

 snittet i konkurrens med det vaginala. Nemligen då den stenoserande processen i 

 mera afsevärd utsträckning gått utanför cervix' gränser, uppåt mot corpus uteri, 

 nedåt på vaginal väggen eller åt sidorna ut i den parametrana väfnaden. Då vid 



