88 



.Toll 11 Olow 



en sådan vidsträckt utbredning af den skleroserande förändringen äfven med eu 

 fullständig klyfning af såväl främre som bakre cervixväggen en vidarebristning af 

 suitten synes oundviklig, är naturligtvis el t envist framhärdande på den vaginala 

 vägen förkastligt; en öfvergång till förlossning på sidan om det förträngda partiet 

 af förlossningsvägeu, genom abdominalt kejsarsnitt, bjuder sig här afgjordt som 

 det för patieuten och hennes foster minst farliga och ingripande förfaringssättet. 



Ett 40-tal meddelanden om abdominala kejsarsnitt på denua indikation finnas 

 hittills publicerade. I en del af dessa fall har man utfört kejsarsnittet enhgt Poero 

 (KüsTNEB, HüNTziKER, Prodst, Pollet 0. a.), i andra fall har det gjorts konserva- 

 tivt (Endelmann, Findley, Plesse m. t\.) hvarvid naturligtvis en vidgning af den 

 förträngda delen af förlossningsvägen måst göras uppifrån för att säkra afslagets 

 fria afflöde. Den förstnämnda metoden synes gifva de bättre resultaten, och sålunda 

 vara metoden att rekommendera för dylika, särskildt svårartade fall. 



Två gånger har man under de senaste 15 åren på Lundakliniken ansett sig 

 böra i fall af detta slag afstå från försök till vaginal vidgning af den ärrigt för- 

 trängda förlossningsvägen och i stället tillgripit abdominalt kejsarsnitt, båda gångerna 

 enligt PoRRO. I det ena fallet sträckte sig stenoseringen, som uppkommit efter en 

 på grund af beckenförträngning svår förlossning, ned till 5 cm. ofvanför introitus 

 vaginfe ; i det andra fallet hade en lång rad misslyckade försök att sluta en efter 

 förlossning uppkommen urogenitalfistel ledt till en nästan fullständig atresi af vagina 

 ända ned till introitus. 



Åtminstone i det sist nämnda fallet, sannolikt också i det först nämnda, hade 

 en blodig vidgning af förträngningen i vagina och vaginalt kejsarsnitt varit ett 

 tekniskt outförbart ingrepp. För de flesta nf litteraturens fall af detta slag gäller 

 nog detsamma; inför några bland dem, särskildt bland fallen af äldre datum, 

 måste man åter göra den reflexionen, att en förlossning per vias naturales med 

 nutida teknik och hjelpmedel efter all samiolikhet ingalunda varit omöjlig. 



Cancer cervicis et portionis vaginalis uteri. 



Det första vaginala kejsarsnittet utfördes i ett fall af portiocawcer/ bland 

 åkommor, som genom att inkräkta på cervixväggens tänjbarhet indicera vagiualt 

 kejsarsnitt, nämner Dührssen i sin monografi i främsta rummet portio- och cervix- 

 cancer; ocb under det vaginala kejsarsnittets första år var detta den af operationens 

 indikationer, som allmännast togs för god. 



Vid den tid, då det vaginala kejsarsnittet först lancerades, fogade sig också 

 denna förlossningsoperation utan vidare in i den då vid cancer uteri brukliga be- 

 handlingsmetoden såsom ett naturligt tillägg för sådana fall, der den maligna 

 tumören konstaterats under pågående graviditet. 



Den af Freund 1878 inaugurerade abdominala uterusexstirpationen hade lem- 

 nat i besvikelse dem, som i densamma hoppats finna ett verksamt medel till rädd- 

 ning åt de många olyckliga, som angripits af en uteruscancer. Omedelbara resultat 



