Olli de kirurgiskft metoderna för vidgiiinj^ af cervikalkaiialen och iiiodeiiimiiiien 



03 



DüHRSSEN sjelf opererade 1909 ett fall af ovarialcysta under pågående för- 

 lossning med vaginal ovariotomi samt vändning och extraktion af fostret efter 

 metreuryntersnitt. 



Att den blodiga cervixdilntationen dock endast ganska sällan kan komma i 

 fråga på denna indikation, följer som en naturlig konsec|vens af den temligen 

 långt drifna exspektans, som man vid komplikation med beckentnmörer till gravi- 

 diteten i allmänhet ålägger sig. Den vanliga utgången blir ju dock, att tumören 

 med det fortskridande förlossningsarbetet ändrar läge, så att hindret för fostrets 

 passage undanrödjes. Först sedan man en rundlig tid förgäfves väntat på denna 

 upplösning, skrider man till exstirpation af svulsten, och då man hunnit så långt, 

 finner man som regel förlossniugsvägen tillräckligt vidgad, för att en afslutniiig af 

 förlossningen utan vidare skall kunna utföras. 



Medfödd genital hypoplasi. 



Som ett exempel på medfödd hypoplasi af genitalias nedre delar vid annars 

 normalt utvecklad uterus betecknar Rühl ett fall, i hvilket han på grund af oöfver- 

 vinnelig rigiditet i cervix nödgades utföra vaginalt kejsarsnitt. 



Patienten var en 25-årig l-gravida, hvilkens yttre genitalia voro påfallande klent 

 utvecklade, »motsvarande till sin form och sitt förhållande i öfrigt en 12 — 13-årig 

 flickas genitalia*. Hvarje spår af graviditetsförändriugar, uppluckring, lividitet, sakna- 

 des. Vagina var trång, nätt och jemnt passabel för 2 fingrar, cervix var cm. lång, 

 med hård, oelastisk konsistens ; den var i hela sin längd fullkomligt sluten ännu 5 

 dygn efter förlossningsarbetets början. Uterus var för öfrigt normal. Rüml gjorde 

 vaginalt kejsarsnitt, med klyfning af främre cervixväggen ; fostret extraherades med tång. 



Lägeanomalier efter vaginaefixur etc, incarceratio uteri gravidi retroflexi. 



För dystokier af förut beskrifven art, som äro att hänföra till en tidigare 

 operativ fixation af uterus (vaginœfixtir, venfrifixur) rekommendera framför andra 

 Rühl, Dührssen, Schauta och Bumm ett slutförande af förlossningen per vias 

 naturales, om behöfligt efter vidgning med snitt af den dislocerade modermunnen 

 och den på grund af fixationen icke normalt dilaterbara cervix. Talrika andra 

 författare (v. Rosthorn, v. Franqué, Rottee, Roth, Hoffmann, Thorn, Brown, 

 Stickel, Maxwell, Pinard, Segond, Knoop, Olshausen, Delahousse, Oui m. fi.) 

 föredraga i dylika fall det abdominala kejsarsnittet, under hänvisning till de med 

 förlossningen på den vaginala vägen förbundna tekniska besvärligheterna. 



I sjelfva verket erbjuder redan uppsökandet af den dislocerade modermunnen, 

 och ännu mera naturligtvis de operativa ingreppen på cervix, mången gång Ijart 

 när oöfvervinneliga svårigheter. Att i Spekula ställa in en modermun, som icke 

 med vanlig digital palpation kan nås, utan först efter införande i vagina af handen 

 och en del af underarmen anträffas ofvanför Promontorium, framför 3. — 4. länd- 

 kotan, är naturligtvis ogörligt; att med tänger på portio bringa operationsfältet 



