112 



John Olow 



de långsamt verkande obstetriska metoderna, fick i 4 af sina 8 fall ingripa under 

 abortens gäng och utföra delvis ganska besvärliga utrymningar af uterus. 



Under sådana förhållanden må det väl betecknas som ganska tvifvelaktigt, om 

 de »lindrigare» obstetriska metoderna i sjelfva verket förtjena detta epitet. 



Ocli då man drar slutsatsen^ af det anförda, måste man förvisso tillerkänna 

 det vaginala kejsarsnittet en' ganska vidsträckt användning som metod att åväga- 

 bringa en förtidig förlossning, nemligen för fall, i livilka hafvandeskapskomplika- 

 tionen, som indicerar afbrytandet, är så allvarlig, att hvarje dröjsmål synes riska- 

 belt, eller der den synes kunna menligt påverkas af förlossniugsarbetet; vidare för 

 fall, i hvilka de vanliga metoderna icke leda till målet; och slutligen, mera allmänt, 

 för fall, i hvilka hafvandeskapet icke är längre framskridet än till 6. månaden. 



Hotande uterusruptur. 



Ett par fall finnas meddelade, af Döderlein och Jung, i hvilka vid försnm- 

 madt tvärläge högt stående kontraktionsring och tetanus uteri, som icke påver- 

 kades af höga morphindoser och djup narkos, en embryotomi icke utan vidgning 

 af cervix lät sig utföra. Vidgningen åvägabragtes genom främre hysterotomi, hvar- 

 efter styckningen och extraktionen af fostret kunde utföras. 



En dylik indikation till vaginalt kejsarsnitt torde emellertid, af skäl, som jag 

 förut angifvit, kunna räknas till sällsyntheterna. 



Eklampsi. 



Etapperna i eÄ-Zawijjsibehandlingens utveckling och denna stridsfrågas nuva- 

 rande ställning äro för väl kända, för att jag skulle behöfva här repetera dem 

 annat än i största korthet. 



På äldre tiders behandling med åderlåtningar, senapsdegar, grötomslag och 

 ättiklavemang, följde omkring år 1870 den intensiva narkosbehandlingen med kloro- 

 form och morphin. Efter denna följde, två årtionden senare, den aktiva, operativa 

 behandlingen, som på de flesta håll ännu är den herrskande, men som på vissa 

 håll åter fått vika för den exspektativa behandlingsprincip, som bär Stroganoffs 

 och Zweifels namn, och hvars hjelpmedel äro åderlåtningar och måttlig admini- 

 stration af narkotika. 



At dem, som vid utbruten eklampsi i ett omedelbart och snabbt afslutande af 

 förlossningen se den ändaraålsenligaste therapien, har den blodiga dilatationen af 

 förlossningsvägen, de djupa cervixincisionerna och framför allt det vaginala kejsar- 

 snittet, blifvit en trogen tjeuare. Vi ha i ett föregående kapitel ^ sett, huru ut- 

 formningen af de blodiga dilatationsmetoderna nära hängde samman med den ak- 

 tiva eklampsibehandlingens första framträdande, huru först genom de djupa portio- 



' Kap. II 8. 21. 



