Om de kinirgiska metodeiiia för vidgning af corvikalkanalen dcli inodeininnnen 



113 



incisionerna den omedelbara förlossniugen per vias naturales gjordes möjlig för en 

 liten grupp af fall, som förut varit utestängda frän denna möjlighet, och huru sedan 

 för de återstående fallen samma möjlighet bereddes genom det vaginala kejsar- 

 snittet, som af DtJHEssEN fördes fram till konkurrens om dessa fall med det af 

 Halbertsma o. a. lancerade abdominala kejsarsnittet. 



I fortsättningen ha alltjemt dessa metoder intagit en mycket framskjuten plats 

 i den aktiva eklampsibehandlingen. Det vore fåfäng möda att söka samla ur litte- 

 raturen alla meddelanden om operationer af detta slag och citera alla obstetriker, 

 som gjort och göra bruk af dem. År 1911 nämnde Reuben Peterson som deras 

 tal 121; säkerligen kunde hans lista icke göra anspråk på fullständighet. Antalet 

 fall af vaginalt kejsarsnitt, som han samlat från 118 af dessa operatörer, uppgick 

 till 530. Säkerligen tar man icke fel, om man nu uppskattar de för eklampsi ut- 

 förda vaginala kejsarsnittens antal till långt öfver det dubbla. Att angifva en någor- 

 lunda tillförlitlig siffra är af lätt insedda skäl icke längre möjligt. Enstaka fall 

 publiceras ju sedan länge icke mera, och äfven i meddelandena om den aktiva be- 

 handlingens resultat är det icke alltid möjligt att med bestämdhet läsa ut, hur 

 många fall som komma på hvart och ett af de operativa ingreppen. Stor sak också! 

 De blodiga dilatatiousmetodernas betydelse för den aktiva eklampsibehandlingen är 

 alltför stor och alltför väl känd för att siffror skulle tarfvas att dokumentera den- 

 samma. 



Två tredjedelar af de af Reuben Peterson samlade fallen stamma från Tysk- 

 land och Österrike-Ungern. I dessa länder är det också som det vaginala kejsar- 

 snittet allmännast kommit till användning såsom metod för »Früh- und Schnellent- 

 bindung», och för dessa länder gäller temligen utan reservation Küstners yttrande: 

 »der klassische Kaiserschnitt ist der Indikatioussphäre der Eklampsie entrückt worden»^ 

 Mindre kategoriskt gäller påståendet för öfriga länder. Enligt Routh uttalade i 

 diskussionen om eklampsibehandlingen i Royal Soc. of Medicine 19 10 de flesta del- 

 tagarna sitt ogillande öfver (discountenanced) det vaginala kejsarsnittet, och ansågo 

 i likhet med honom sjelf det abdominala kejsarsnittet som »the most rapid and 

 least injurious and disturbing method » i sådana fall, der indikation till omedelbar 

 tömning af uterus inträdde vid ännu sluten cervix. I hans stora, från hela brittiska 

 riket samlade kejsarsnittsstatistik finnas också icke mer än 15 fall af vaginalt kejsar- 

 snitt för eklampsi. Från Frankrike, der den aktiva eklampsibehandlingen, liksom 

 det vaginala kejsarsnittet, dröjt att vinna anslutning, äro kasuistikerua ännu ganska 

 små; från Amerika deremot äro meddelandena om vaginala kejsarsnitt på denna 

 indikation talrika. 



Utom det abdominala kejsarsnittet, hvilket, såsom jag nämnt, af en del ob- 

 stetriker gifves företräde framför det vaginala som förlossningsoperation, då en ex- 

 traktion af fostret icke utan vidare kan utföras, lanceras naturligtvis i konkurrens 

 med det sistnämnda ingreppet äfven de oblodiga dilatationsmetoderna, metreurysen, 



' Der abdominale Raiserschnitt, 1915, p. 145. 



15 



