*Ju högre civilisation ett folk äger, desto högre blir procenten av myopiska 

 individer > (Donders). Citatet återfinnes i det förträffliga arbete om närsynthet \ 

 vilket förskaffade sin författare (sedermera vårt lands förste professor i oftalmiatrik, 

 skaparen av dess första ögonklinik, den vid Lunds lasarett), M. K. Löwegren, 

 hedersplatsen som ultimus vid Lunds Universitets stora jubelpromotion 1868. 



Värt fäderneslands civilisation torde vid denna tidpunkt hava lämnat föga 

 övrigt alt önska i ovannämnda speciella hänseende. 



Som vi nedan skola se var nämligen det förra århundradet uärsynthetens i 

 vida högre grad än det nuvarande. Och i högre grad måhända även än det när- 

 mast föregående. Åtminstone vittnar (med all reservation) i denna riktning följande 

 anteckning från A, H. Flokmans ^ hand (1837), tillräckligt intressant för att här 

 in extenso återgivas: 



"Glasögon oeh kortsynthet. 



Vår tid är en väldig glasögoiitid. (Jfver alt- ser man näsorne armerade med dessa 

 dubbelskantsar. För 50 à 60 är sedan kunde man ga hela dagen på gator och gränder 

 utan att räka en enda människa med glasögoia, nu träffar man pä dem som oftast. Förr 

 var det endast gamla och älderstegna män, som för nöd skull betjente sig af dem.. Nu 

 ser man unga och gamla öfver alt beväpnade med denna armering. Billigt frågar man 

 efter orsaken till denna nya plägsed. Ar det mod och härmningsliegär så att man bär 

 dessa instrumenter för ro skull lika som man bär en liten spatserkäpp? Eller är de<^ 

 af behof och för nyttan skull ? 



Man kan ej föreställa sig, att alla de många, som liruka glasögon, göra det blott 

 af en mode nyck, ty lirillor utgöra vist icke någon prydnad utan vanställa ansiktet och 

 bortskymma dess vackraste organlnlder. Om någon nyttjar dem för det någon lärd och 

 ansedd man nödsakats bi'uka glasögon, sa äro väl få som finnas så fåfänga, att de kunna 



' Om myopi (gradualavhandl.) Lund 1866. IjUikIs universitets årsskrift T. 3, 1866. Seder- 

 mera av schweizisk penna översatt till franska språket i Archives des sciences phys. et natur. 

 Nouv. Pér. T. 32, 1868. 



' Flormanska manuscriptsamlingen i Lunds universitetsbibliotek, ordnad av C. M. Fürst. 

 (^Arvid Henrik Florman, 176L -1840, anatomife, chiriirgiœ, artis veterinarise professor vid Lunds 

 Universitet, har genom sina efterlämnade handskrivna föreläsningar i ögonläkekonst samt anteck 

 ningar om oftalniologiska spörsmål dokumenterat sig såsom en framstående representant även 

 för oftalmologien, med vars såväl teoretiska som praktiska sidor han uppenbarligen stiftat 

 annan ocii mera levande bekantskap än enbart katedervetandets. Hans föreläsningar röja bl. a. 

 även en ingående kätmedom om och lämna en kritisk framställning av det nya, som i början 

 av föria århundradet strömmade ut över den vetenskapliga världen från den frejdade Wiener- 

 skolan. Det är studiet av dessa handskrifter, som ligger till grund för förfis uppgifter om 

 Florman i Hirschbergs Geschichte der Augenheilkunde ; Drittes Buch, 16 Absclin. Graefk- 

 Sakmischs Handb. d. ges. Augenheilk. 2 Aufl. XIV, Bd VH, s. 147.) 



