4 



Fritz Ask 



mena sig hållas för lärda för det de nyttja glasögon. Vi vela hellre tro. att de af de 

 flesta nyttjas af behof och för det gagn skull, som man väntar sig af dem. I sådant 

 fall kan man beklaga denna tids folk, att synförmågan så betydeligen försvagats. Men 

 hvilket är då det synsfel som föranlåtit detta allmänna brnk? Då de brvikas så allmänt 

 af imgt folk kan man förmoda att det är isynnerhet närsynthet för hvilket man nu för 

 tiden brukar glasögon, och så är också förhållandet. Härvid får man dock anmärka at 

 de glasögon, som vanligen brukas af närsynta, mera befordra än afvärja detta fel. 



Ordsaken till en allmännare närsynthet ibland nutidens köpstadsfolk får sökas för- 

 nämligast i deras uppfostran, då barn upfödas mycket mera vid boken och skrifbordet 

 än tillförene, och längre tid vänja ögonen vid objecter på nära distance. Derföre blifva 

 också de som vänja sig vid att med lutande hufvud läsa och skrifva snarast närsynta. 

 Derför ser man också de som mera vistas på öppna fältet såsom jägare och sjömän 

 sällan besväras af närsynthet, utan se bäst på långt håll. Utom dess torde en, genom 

 Romanläsning, och genom oförståndig ledning i tal och umgänge, för tidigt upväckt och 

 på naturligt eller onaturligt sätt tilfredsstäld köndrift hos ungdomen mycket bidraga till 

 synförmågans så väl som andra formögenheters försvagande. I alla fall är det stilla- 

 sittande lefnadssättet och den klemmiga upfostran ett kraftigt medel, att förslöa både 

 själs och kropps krafternas utveckling. Det kan icke vara tjenligt till lemmarnes och 

 organernas utveckling att låta barnen uti deras upväxt ifrån morgon till qväll förblifva 

 stilla uti stugan utan att deras kropp och lemmar njuta förändringar i ställningar och 

 rörelser, hvartill de utom dess äro så mycket benägna till. Afven dessa variationer 

 äro nödiga i hänseende till syn och hörsel. Vänjes barn vid att länge sitta vid skrif- 

 bordet eller boken i lutande ställning, så kunna de snart nog blifva närsynta, och ögat 

 blifver snart vand vid att söka hafva föremålen på det afstånd det blifvet tillvand, och 

 sluteligen ser det icke tydligt de objecter som äro på längre afstånd. Tidig upmärk- 

 samhet på denna omständighet, och ändrade afstånd af föremålen för ögonen blifva utan 

 tvifvel till betydlig hjelp. Det är derföre man icke bör låta barnens läse tid och skrifnings 

 tid räcka för länge åt gången. Emellan åt låta dem öfva sig med sådana lekar och göro- 

 mål, der ögonen öfvas till längre distancer såsom kägel-, bollspel, topp, trilla etc." 



Ur Axel Kkys stora arbete * såväl som ur specialundersökningar av Widmark 

 v. Döbeln ^, Schultz * m. fl. framgår till full evidens, att på 70- och början av 

 80-talen av förra århundradet ungefär varannan av lärjungarne i högsta klassen av 

 våra högre allmänna läroverk var behäftad med närsynthet; och att denna sist- 

 nämda, av allt att döma, i regel framkallades just genom studienärarbetet. 



Frånsett de elakartade komplikationer, som kunna uppträda vid åtminstone vissa 

 former av närsynthet (glaskroppsgrumlingar, korioidealblödningar, näthinneavlossning 

 m. m.) är ju refraktionsfelet redan i och för sig ett nog så allvarligt lidande. Bl. a. 

 inskränker detsamma högst avsevärt möjligheterna till fritt val av vitœ genus. Det kan 

 dessutom (om det icke i tid korrigeras) i väsentlig grad influera menligt såväl på 

 den allmänna andliga utvecklingen (avtrubbad optisk uppfattningsförmåga och iakt- 

 tagelseförmåga med därav orsakad osäkerhet om egna iakttagelsers riktighet), som 

 på den fysiska (kutrygg och tillplattning av bröstet genom för kort närarbetsdistans), 

 med alla härav följande ledsamma konsekvenser. Det var under sådana förhållanden 



' Läroverkskomniitténe betänkande III. Redogörelse tor den hygieniska undersökningen, 

 Stockholm 1885. 



^ Refraktionsimdersökningar, utförda vid några skolor i Stockholm. Nord. Med. Arkiv. Bd 

 XVIII. n:r 24, 1886. 



^ Bidrag till statistiken öfver refraktionsförhållandena i skolorna, Hygiea 1891, n:r 1. 

 * Cit. enl. Kky 1. c, 



