Bidrag till kännedomen om närsyntlietens förekomst, och grad 15 



Charlieb \ För att giva en överblick över det numeriska utförandet av medium- och 

 medelfelsberäkningarna återgives i Tabell III (s. 18) ett fullständigt genomfört exempel. 



Den fråga jag nu närmast sökt få besvarad med stöd av det sålunda vunna 

 och behandlade undersökningsmaterialet är denna: Återfinna vi i oftalinologisk praxis 

 hos vuxna, myoper någon antydan om en förändring «?' niyopigraden i överensstämmelse 

 med minsJcningen sedan 1880~talet av myopiens frekvens och grad i våra högre all- 

 männa läroverk? 



Vi beräkna då först närsynthetsgradens medium (jmfr Tab. 1). 



Vid denna beräkning hava endast medtagits myopigraderna till och med 12 D. 

 En blick på vidstående Tabell I visar oss nämligen, att de högre M-graderna represen- 

 teras av ett jämförelsevis ringa antal spridda fall, vilka i regel ligga på ett större 

 avstånd från mediet än 3 gånger dispersionen. 



Vi tinna, att närsy nhetsmediet för de närsynta akademiska medhorgarnes vidkom- 

 mande (A) företer en alltjämt fortgående minskning ar myopigraden genom samtliga 

 fyra tidsperioder, från 4,3r> ± 0,n 1^ (1872—82) till 4,:^(), ± 0,n D, ,9,,s,s + 0,14 D ocli 2^:) 

 ± 0,08 D. Redan i perioden 1894 — 1905 ligger derma minskning utom de gränser, 

 som bestämmas av medelfelen. 



Se vi därpå efter, huru denna minskning fördelar sig på de båda ålders- 

 klasserna, så visar det sig, i full analogi med myopiens fortgående minskning 

 i skolorna, att mediet avtar tidigare bland de yngre myoperna än bland de äldre 

 Åldersklassen 20—29 år lämnar nämligen under resp. perioder medeltalen 4,:ii: + 0,i2, 

 4,2.2 + 0,12-, S,75 ± 0,14 samt 2,Gl + Ojks dioptrier, som vi se en fortlöpande sänknifig, 

 som från och med tidsperioden 1894 — 1905 ligger utanför gränserna för medelfelen. 

 Bland 30 — S9-âringarne håller sig mediet nästan konstant {— inom gränserna för 

 medelfelen) ända till perioden 1906 — 1917 (resp. 4,32^ 0,27, 4,12 + 0,33, 4,46 + 0,39 

 och 3,54 + 0,30), då det företer en sänkning, som (inom samma gränser) nära överens- 

 stämmer med den för den yngre åldersklassen (vilken representerar ungefär samma 

 generation) under närmast föregående tidsperiod. 



Omstående graf. tab. 3 (s. 16) visar närsynthetens fördelning på resp. grader, redu- 

 cerad till 100 närsynta ögon, hos cives academici i åldern 20—29 år. Vi se även här, 

 än mera åskådligt än genom medieförskjutningen, huruledes den relativa frekvensen 

 inom de högre myopigraderna (>> G D) högst avsevärt minskats, särskilt under peri- 

 oden 1894 — 1905; samt konstatera en genom alla fyra tidsperioderna fortgående 

 relativ frekvensökning inom den lägsta graden, särskilt frappant för den sista perioden. 



Det torde vidare icke vara utan sitt intresse, att i detta sammanhang ytter- 

 ligare uppdela den sista r2-årsperiodens (mitt eget klientel) A-grupp, åldern 20 — 29 

 år, i trenne, statistiskt taget ungefär ekvivalenta underavdelningar (jmfr Tab. II, s. IG). 



Som vi se utgör mediet för åren 190() — 1 1 2,92 ± 0,16 I), för åren 1912—14 

 2,64 + 0,15 D samt för åren 1915—17 2,.S4 + 0,12 D. Med all reservation för medel- 

 felen finna vi sålunda även inom detta klientel i och för sig bland de närsynta 



' Grunddragen af den matematiska statistiken, Extrahäfte av Statsvetenskaplig Tidskrift, 

 Lund lillO. 



