Bidrag till käniiecioiiioii om näisyntheteiis förnkoinist och grad 



21 



åtniuistone ingen förbättring'. Nägot aiuiat gynnsaiiit inHytaiide synus icke i <]etta 

 avseende kunna tillmätas de faktorer, som under samma tid verkat nedsättande på 

 myopiens frekvens ocli grad, än att synskärpan givetvis stigit hos våra när- 

 synta i motsvarande mån som uärsy nthetsgraden sjunkit. 



För några år sedan offentliggjorde Bjerrum ' en statistisk undersökning över myopi- 

 proccnten inom resp. befolkningsklasser (i Danmark) i åldern över 25 år, baserad på an- 

 teckningar om förekomsten av olika refraktionstillstand hos de patienter med pri milr iritis, 

 iridocyclitis och ögonmuskelförlauniingar (sådana sjukdomar, som kunna tänkas driva 

 vederbörande till ögonläkaren tämligen oberoende av refraktion saujt till en viss grad 

 även av samhällsklass ocli ekonomiska villkor), vilka under hans 36 åriga verksamhet 

 som ögonläkare kommit till behandling. Den torde vara den enda existerande, för 

 ändamålet användbara (Blegvad Bjerrum fann härvid njyopiens frekvens och 

 grad i allmänhet i ganska noggrann överensstämmelse med Tschernings ^ tidigare 

 massundersökningar å 22-åriga danska värn})liktige. För de mera bildade klassernas 

 vidkommande har dock Tscherning hos 22-åringar funnit endast 0,8 "/o M = 9 — ^DD 

 (1,500 unders.) imder det att nu Bjerrum för sådana ])ei'Soner i åldern >> 25 år fann 

 5 7o (220 unders.); bådas procentsiffi'or för underklassen voro däremot nästan lika, 

 0,7 "/o (5,187 unders.) resp. 0,9 7o (459 unders.). 



»Forskellen er betydelig for de heje Grader af Myo})i i de sasrligt lassende 

 Samfundsklasser» — — — — »saaledes at vi niaa untiuje at Läsningen dog kan fßre 

 til excessiv Myoiii, men almindeligvis först paa et noget setiere TidspunJct af Livet» ^ 

 (Bjerrum). 



För uppfattningen om närarbetets betydelse även för uppkomsten av excessiv 

 myopi hava talrika andra författare givit uttryck såväl före som efter Bjerkums 

 publikation (Widmark ^, Hess Sieiîenlist \ Blegvad - m. ti.). 



Då jag nu under de båda tidsperioderna 1894 — 1905 och 1906 — 17 funnit ett 

 något högre närsynthetsmedium bland akademiska medborgare i åldern 30 — 39 år 

 (resp. 4,46 + 0,39 och 3,54 ± 0,30 D) än bland dem i åldern 20 -29 (resp. 3,7.5 + 0,14 

 och 2,61 + 0,08 D), så skulle detta, sett i och för sig, kunna tala icke blutt föi' 

 en fortgående minskning av närsynthetsgraden inom vårt klientel (på sätt som 



' Beniperk Dinger om Myopiens Patogeno.se, Hospitalstidende 1913, ii:r 23, 24. 

 ^ Ueber die Progression der Myui>ie, Klin. Moiiatsbl. f. Angenlieilk. I.X, 1918. 

 ^ Studien fiber die Aetiologie der Myopie. Arcli. f. Ophtbalmolugie XX1X:1, 1883. 

 ^ Kursiverat av förf. 



''' sSlatisliska undersökningar rörande närsyntheten». Nord. Med. Arkiv. Festband 1897. På 

 tyska språket i VVjdmakks Mitteilungen aus der Augenklinik des Carolinischen Medico-chirurgischen 

 Instituts, 1 Heft, Jena 1898. Zur Aetiologie der Kurzsichtigkeit. Ilüd. 1902. W. fann 1,73 °/o 

 M >9D inom sitt privatklientel (som i rel. större utsträckning tillhörde de mera oildadetklasserna) 

 mot 0,43''/o inom poliklinik-klientelet. (Jmfr härom förf.: Zur Kontroverse über die Myopiefornien, 

 Zeitschr. f. Augenheilk. XVII s. 351 anm.). 



" Die Refraktion und Akkomodation des menschl. Auges etc. Gkaefe-Saemjschs Haiulb. 

 d. ges. Augenheilk. III Aufl. Kap. XII, 1910. 



' Zur Myopiefrage. Zeitschr. f. Augenheilk. XXV, 1911. 



