Bidrag till kiinnodomen oin niirsyiithelens f("n-ekomst och grad 



23 



demonstrerar, att denna minskning gäller i avsevärd mån även lör Fallen 

 av excessiv myopi (jag räkiiai- till dem endast fallen av M >• 12 1)), sedda i och 

 för sig. Vi hava nämligen i allt 10(3 sådana fall i åldern 20 — 20 år; och mot 

 dessa svara i åldern 30—39 år icke mera än 49. 



Endast bland akademiska medborgare befinnes antalet iall av 

 excessiv myopi i det närmaste lika inom båda åldersgrupperna, eller 

 resp. 12 och 1 1 fall. 



Vi konstatera alltså hos akndemiska medborgare i åldersgruppen 20 — 29 år 

 bland 1,690 närsynthetsfall 12 av M > 1 2 D (= 0,71 7u); och bland endast 287 i 

 åldern 80—39 år 11 fall av M> 1 2 D (= 3,83 %). 



Jämföra vi så slutligen dessa sista tal med de motsvarande för de övriga 

 (i denna sammanställning upptagna) myopifallen i praxis (B), så visar det sig, att 

 bland de senare komma i åldern 20—29 år ' på 1,071 fall 94 st. av M>12D 

 (= 8,78 °/o) samt i åldei n 30 — 39 år på endast 314 myopifall icke mindre än 38 

 (= 12,10 "/()), även här i så måtto en relativ ökning sålunda för den äldre åldersklassen. 



De senast anförda beräkningarna, med den i förhållande till den låga pio- 

 centsiffran inom den motsv. yngre åldersklassen relativt starkare ökningen just för cives 

 academici i åldern 30 — 39 år, tala ju nog snarare för, än emot riktigheten av 

 Bjerrums ovan citerade åsikt. Men de bevisa givetvis ingenting annat, än 

 att bland vårt manli(/a myopilclientel ett i fö) liåUa)ide till övriga mynpifaJl jäin fö) elsevis 

 större antal fall av excessiv myopi hommit till iindersöhiing inom äldersyruppm r>'l)—39 

 år, än inom åldersgrupp}en 20 — 29 år. Detta gäller alldeles särskilt alcadewislca med- 

 borgare, tagna i och för sig. 



A andra sidan demonstrera undersökningarne, att det relativa antalet fall av 

 excessiv myopi likafullt är ofantligt mycket lägre bland våra närsynta akademiska med- 

 borgare, än bland de övriga råd frågande m,ijnperna, eller 1,16% M >• 1 2 D och 0,35 "/o 

 M > 15 D, mot resp. 9,.53 7^, och 4,98 "/o . 



Det är emellertid klart, att de nu anförda sakförhållandena, även om de 

 visst icke äro utan sitt intresse, ingalunda berättiga till några vittgående slutsatsei-. 



Ty å ena sidan få de icke bedömas utan med vederbörlig hänsyn till, att 

 säkerligen mångahanda yrkes-, ekonomiska, sociala, lokala m. fl. skäl låta de talrika 

 myoperna av lägre grader niöta mangrannare upp bland A-kategoriens medlemmar 

 inom vårt klientel i Lund, än bland B-kategoriens. Härigenom skulle då en bland 

 de förra starkare utspädning med låggradiga närsynthetsfall komma till stånd; och 

 de excessiva myopierua bliva mindre frekventa i förhållande till de övriga fallen. 



A andra sidan representerar A-kategorien en ofantligt mycket mindre del av 

 hela befolkningen, än B-kategorien. Därföre behöva de bland cives academici till 

 synes mera s})arsamt förekommande excessiva myopifallen visst icke i så måtto 

 motsvara lägre lelativa siffror än B kategoriens. Snarare tvärtom, särskilt om vi 

 fästa oss vid åldersklassen 30—39 är med sina resp. 1 1 (A) och 38 (B) fall av 

 excessiv myopi. De talens iid)ördes förhållande tyckes snarast lännia stöd fr>r riktig- 

 heten av Bjerrums meranämnda åsikt. Ty den kontingent av belolkningen, som 



