26 • Fritz Ask 



minus ett jämförelsevis stort antal utmönstrade skolmj^oper) få fiam någon antydan 

 i dualistisk riktning. Detta visar sig också vara fallet. Ty granska vi vår samman- 

 ställning av fallen efter graden av M (jfr Tabell V, s. 25), så finna vi inom B-katego- 

 rien ingalunda samma kontinuerliga minskning av myopifrekvensen med växande myo- 

 pigrad, som inom A-kategorien (med dess helt dominerande skolmyopi). Tvärtom finna 

 vi ett högst frappant minimuiu vid 11 Ü, som ganska konsekvent åter- 

 kommer inom alla fyra tidsperioderna. Denna sistnämnda omständighet 

 gör det i sin mån mindre troligt, att här skulle vara fråga om en tillfällighet. 

 Sannolikheten är måhända väl så stor för att vi stå inför ett tecken på det an- 

 vända kliniska materialets sammansättning av tvenne heterogena 

 element, i blandning med varandra, men det ena, det till numerären 

 vida övervägande, företrädesvis liggande inom de lägre graderna, det 

 andra i mera avsevärd mån tillhörande de högre. Här må även erinras 

 om den ovan (S. 19) påpekade omständigheten, att den genom resp. tidsperioder 

 kontinuerligt fortskridande minskningen inom vårt manliga myopiklientel av M > 

 6 D icke markerat sig för fallen av M > 1 1 D, sedda i och för sig. 



Vissa antydningar i nu angiven riktning tror jag mig även kunna spåra i 

 andra större myopistatistiker : 



Hertels ' frekvenslviirvor t. ex. visa lur såväl män (4, !)()(> fall) som kvinnnr 

 (1,'J57 f.) ett ganska kontinuerligt fall frän 1 D (2:3 7,, resp. i S "/„) till 11 D (1 »/„ 

 resjj. 2 °/o) men sedermera sänker sig kurvan icke yttei'ligare, utan visai" i stället en 

 ringa tendens till stegring (1,3 "/o resp. 3 ",'0) med lägre värden än vid 11 D först hin- 

 sides 14 T) (dinptrigraderna efter 14 D sammanslagna i tvätalgrupper\ Bland 4,373 av 

 dessa myopifall, som uppdelats efter yrket i lantmän (81!) f.), hantverkare (1,553 f.) och 

 "Studierte" (2,01)1 f.), återfinna vi en liknande (låt vara ganska oviss) antydan knappast 

 för andra än för lantmän och hantverkare, vilka båda kategorier inom de excessiva myopi- 

 graderna genomgående ligga procentariskt högre än "Studierte". 



Hos Ankele ^, Som uppdelat 1,144 myopifall i "närarbetare" och "icke-närarbetare" 

 återfinner jag för de sistnämnda (181 fall) ett fullkomligt analogt minimum, O.b *^/o. vid 

 11 D, varpa frekvenskurvan, som fallit från 20,3 % ^^'^ ^ stiger på nytt till 3,1 ^/o 

 vid 12 D och 4,2 '^/o vid tvåtalgru}ipen 15 — l(j D. För "närarbetarne" faller ki;rvan 

 däremot i det allra närmaste kontinuerligt med växande myopigrad. För 1,G53 icke- 

 näi'ai-betare (i en annan undersökningsserie) faller hans frekvenskurva kontinuerligt från 

 58,2 "/o vid 1 D till 0.9 '^/o vid 11 D , men visar därpå ånyo (med ett undantag för 

 13 D, med 0,6 "/o, som även återspeglas i den tabellariska sammanställningen å s. 27) 

 genomgående något högre värden ända till 15 — IG D (högst i ,2 °/o)- P'ör 2,142 närarbetare 

 sjunker däremot procenten snabbare och mera kontinuerligt med växande myopigrad. 



Otte ^ har statistiskt behandlat sammanlagt 5,715 närsynthetsfall, däribland även 

 större delen av Ankeles material. Hans frekvenskurvor för män och kvinnor visa 

 likaledes båda en överensstämmande antydan till ett minimiim (0,44 "/o resp. 0,90 "/o) vid 

 11 D med en efterföljande (ytterst ringa) tendens till stegring (0,99 "/o, 0,54 "/o, 0,67 "/o 

 resp. 2,22%, 1,32%. 1,44 "/o för de 3 närmast högre dioptrigraderna), vilken sedan åter- 



1 L. c. 



' Das Myopiematerial der Giessener Augenklinik in den Jahren 1879—1905. Inang. — Diss. 

 Glessen 1906. 



' Klinische statistische Beiträge zur Lelire von der Kurzsichtigheit. Inaug. — Diss. Giessen 



1905. 



