Bidrag till kaiuR'doiiien um lulrsyntln'tens töiekomst och grad 



29 



med myopiens grad ; samt slutligen deletära komplikationer undorstundoni förekomma 

 vid närsynthet, säkerligen oftare ju högre närsynthetsgrad ; är det dä månne .så, att 

 de närsijiita akademiska niedbor;/ar>ies syn även hotas mera och att deletära kom.plikationer 

 förekomma oftare I/land dem, än vad förJiullandet är för övriga närsynta'^ 



Grafiska tabellen 4 ger oss vissa intressanta upplysningar i detta hänseende. 

 Den representerar ett sammandrag för samtlige tidsperioder i Tabell IV (s. 20). Som 

 ovan anmärkts har högre synskärpa än 1 i regel icke registrerats i de fall, vilka 

 ligga till grund för dessa undersökningar. Då ju emellertid synskärpan, särskilt 

 inom den yngre åldersklassen, ofta når avsevärt högre värden, är det antagligt 

 att mina kurvor, om den verkliga maximisynskärpan noggrannare angivits, kommit 

 att ligga genomgående något högre^ . Till jämförelse med mina egna resultat 

 har även införts den syuskärpa, som Widmark - tidigare (1884) funnit vid sina 

 närsynthetsundersökningar â 1,446 skolbarn i huvudstaden. Mina värden äro genom- 

 gående något högre än den sistnäunides. En orsak härtill är måhända, alt Wid- 

 mark (i olikhet med förf.) icke uteslutit närsynthetsfall med sammansatt myopisk 

 astigmatism, hornhinnefläckar m. m., en annan den större svårigheten att vid under- 

 sökning av skolbarn (som dessutom i regel icke dessförinnan burit korrektionsglas) 

 få fram bästa möjliga synskärpa. 



Som jag redan för några år sedan kort meddelat hava ur de nu fram- 

 lagda undersökningarna erhålhts resultat med avseende på synskärpan, vilka rätt 

 väl överensstämma med Siebenlists vid ungefär samma tidpunkt publicerade. 



SiEBENLisT fann nämligen (med stöd av sitt ovan s. 27 relaterade statistiska 

 material, hämtat från sammanlagt 3,527 myoper bland 26,419 poliklinikpatienter), 

 att synskärpan i regel är vida mera nedsatt hos icke-närarbetare än hos närarbetare. 

 Detsamma har f. ö. konstaterats redan tidigare av Hertel ^ m. fl. samt senare även av 

 Jaspers^. De föreliggande undersökningarne bekräfta nu detta även för vårt klien- 

 tels vidkommande, i så måtto nämligen som synskärpan hos våra närsynta akademiska 

 medboryare (A) i åldern 20 — 39 år genomgående befunnits bättre, än hos övriga manliga 

 myoper (B) av motsvarande grader och i samma ålder. Detta gäller (i huvudsak) även 

 vid excessiv myopi. Skillnaden mellan de båda kategoriernas resp. synskärpa växer 

 med närsynthetsgraden på sätt som av kurvorna (jmfr vidstående grafiska tabell 4) 

 demonstreras. Den framträder, som vi se, fullt tydligt 



' Jag har räknat härmed, då jag lagt dessa synskärpebestämningar till grund för ett av mig 

 på offentligt uppdrag utarbetat förslag till ändring av gällande bestämmelser för krigsduglighet i 

 vad dessa angå ögonen. 



^ »Om förekomsten af närsynthet etc.» 1. c. m. fl. 



° Från III internat, skolhygieniska kongressen i Paris, Hygienisk Tidskrift 1912, s. 43, anm. 

 " L. c. 6 L. c. " L. c. 



' Ännu mera frappant skulle denna skillnad hava tett sig (på samma gång som den må- 

 hända givit ett mera adekvat uttryck för det fysiologiska förhållandet mellan nedsättningen 



av S för de båda kategorierna A och B) om såsom ordinata icke valts synskärpan, S = -, utan i 



st., i närmare överensstämmelse med Webers lag, insatts log a, i vilket fall avstånden mot- 

 svarande dem mellan t. ex. I ocli U,5, U,5 och 0,25 osv. blivit ekvidistanta. 



