6 



Ludwig Raiuberg 



samband med föreliggande undersökning, och därför ej behöva utförhgt refereras 

 här ^ — Tre är efter det första meddelandet lämnade förf. en kort beskrivning av 

 ett par andra, med de först funna besläktade föreningar ^ däribland även platoetyl- 

 tioglykolat, Pt(C02CH2SC2H5)g. Sedan dess har förf. varit sysselsatt med en utförlig 

 undersökning av dessa och närstående föreningar, ett arbete, som tyvärr avancerat 

 ganska långsamt, dels på grund av de med detsamma förbundna svårigheterna, dels 

 av det skäl, att tjänsteåligganden och andra a;-beten under långa perioder tagit förfrs 

 tid i anspråk i så hög grad, att undersökningen i fråga måst helt nedläggas. Under 

 tiden har förf. blott publicerat några korta notiser om dessa ämnen ^, men S. Tydén 

 har i en gradualavhandling * offenthggjort resultaten av en under förf:s ledning utförd, 

 ganska omfattande undersökning av en hithörande förening. — Den orienterande 

 undersökningen av ett stort antal »platosalter» av organiska syror visade, att just 

 platoetyltioglykolatet synnerligen väl lämpade sig för ett i detalj gående studium, 

 enär derivatens stabihtets- och löslighetsförhållanden i allmänhet lågo synnerligen 

 gynnsamt ^. På grund härav har arbetet under de senaste åren huvudsakligen in- 

 riktats på en noggrann undersökning av denna förening och dess talrika derivat. 

 Det är resultaten av denna specialundersökning, som i det följande skola framläggas. 

 De vägar, man har att följa vid studiet av andra, besläktade föreningar, och de punkter, 

 på vilka ett dylikt studium i första rummet bör inriktas, torde genom denna detaljerade 

 undersökning av ett enskilt fall vara klart angivna. Härav följer naturligtvis inga- 

 lunda, att utforskningen av andra till samma grupp hörande ämnen icke skulle kunna 

 bringa i dagen nya fakta av stort intresse. Tvärtom torde detta arbetsfält komma 

 att visa sig rikt givande. För att blott angiva några riktpunkter må hänvisas till 

 de intressanta isomerifall, som äro att vänta vid inre komplexsalter av syror, inne- 

 hållande asymmetriska kolatomer, vidare till möjligheten att använda vissa hithöi'ande 

 föreningar för sådana syrors uppdelning i deras optiskt aktiva komponenter (en uppgift, 

 vilken just vid amino- och sulfidsyrorna ofta erbjuder stora svårigheter med hittills 

 använda metoder). 



Då förf. i det följande uteslutande begagnat sig av det VVERNER'ska uppfattnings- 

 sättet för föreningarnas formulering och t. o. m. uraktlåtit att diskutera de formelbilder, 

 som skulle framgå ur andra existerande teorier för komplexa föreningar, har detta 

 skett förnämligast av två skäl. För det första därför, att förf. redan från början av 



' Såsom sannolikt analoga med de svavellialtiga syrornas platosalter må emellertid de av 

 L. TscHUGAEFF [Zeitschr. f. anorg. Cliemie, 45, 151 (1905)] framställda »platoglyoximinernai. här 

 nämnas. 



Zeitschr. f. anorg. Chemie, 50, 439 (1906). 

 ' Ber. d. d. chem. Ges. 43, 580 (1910); 46, 1696, 235B (1913). 



* Di-tiodiglykolatoplatosyra jämte några salter och additionsderivat, Lund 1911. Vissa i detta 

 arbete yttrade åsikter om additionsderivatens konstitution äro ej inspirerade av förf. till föreliggande 

 avhandling. De överensstämma visserligen, åtminstone delvis, med den uppfattning, som framträder 

 i Werners ovan citerade avhandling om acetylacetonföreningarna, ävensom i åtskilliga andra arbeten 

 av samme förf., men torde icke desto mindre ej vara hållbara. 



" Ett undantag utgöra dock additionsprodukterna med ammoniak, som här ej kunnat isoleras, 

 men vid vissa andra närbesläktade f()reiiiiigar äro väl karaktäriserade. 



