De båda isomera formerna av Platoetyltioglykolat och deras derivat 25 



Anm. 2. Enär PtA^ är delvis polymeriserad i vattenlösning, är [PfA^] strängt 

 taget ej — L, utan blott proportionel däremot. Emellertid äro dubbelmolekylerua 

 redan vid O" vid här ifrågakommande koncentration dissocierade i enkelmolekyler till 

 c:a 90 % (jfr. sid. 38), och dä man har anledning vänta, att denna dissociation 

 hastigt ökas med temperaturen, blir proportion alitetsfaktorn så nära = 1, att av- 

 vikelsen ej spelar någon rol. 



Anm. 3. Teoretiskt taget borde man taga hänsyn till en möjlig jämnvikt i 

 lösningen mellan de båda isomera formerna av den komplexa anionen {FfA.-,X)'. 

 Emellertid talar allt för, att denna jämnvikt ligger så långt åt ?y.-formens sida, att 

 ß-formens koncentration är praktiskt taget = 0. I detta sammanhang må nämnas, 

 att a-formen av platoetyltioglykolat alltid använts som bottensubstans. Några för- 

 sök att anställa motsvarande mätningar med ß-formen som bottensubstans stran- 

 dade därpå, att omlagringshastigheten visade sig vara för stor. 



Söker man närmare intränga i mekanismen av den ovan rent formelt be- 

 handlade reaktionen, måste man beakta, att den komplexa anionen (PiA^X)' kom- 

 mer till stånd därigenom, att en bindning R.CO.O — Pt upplöses och X upptager 

 den härigenom ledigvordna platinavalensen : 



C^H.SCH.COO /OCOCH^SCgH.- ' 



Pt -f X'= I Pt 



C^HjSCH.COO \ C^H.SCH^COO/ 



Reaktionen innebär således ett slags konkurrens mellan R.CO.O- och X om platina- 

 valensen i fråga. Medger man möjligheten, att en positiv laddning kan åtminstone 

 intermediärt utbildas på platinaatomen, så kan man föreställa sig förloppet såsom 

 resultat av två partialreaktioner, näniligen 

 C.H.SCH^COO C^H-SGH.CÖÖ C^H^SCH^CÖÖ OCOCH^SCgH, X 



(A) Pt ^ Pt^ och Pt"^ -f Xl^ Pt (B) 



\ . - . \ 



C^H^SCH^COO C^H^SCH^COO C^H^SCH^COO CJ-Ï^SCH^COO 



Betecknas för korthets skull »hermafroditionen» Pt^ med PtA^, så har 



C^HjSCH^COO 



man de båda jämnviktsekvationerna 



\PtA±] \PtA±\\X'] 



<'^) iw='- °* 



där de inversa värdena av och h., kunna betraktas såsom uttryck för gruppernas 

 -CO. O- och X affinitet till platinaatomen (eller, rättare, till platinaatomen i dess för- 

 handenvarande kombination med de omgivande grupperna). 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 111. 4 



