De båda isomera formerna av Platoetyltioglykolat och deras derivat 



29 



beständigare, ju svagare dess elektrolytiska dissociation i H' och [PtA^.X)' är. Visser- 

 ligen kan riktigheten av dessa slutsatser ej siffermessigt verifieras, emedan det pä 

 grund av de komplicerade jämnviktsförhållandena i föreliggande syrors lösningar ej 

 varit möjligt att bestämma deras styrka; men kvalitativt bekräftas de nu framställda 

 åsikterna av den omständigheten, att åtskilliga syror kunnat isoleras, fastän deras 

 anioner visat sig äga en ganska ringa beständighet. 



Av det sagda följer också, att estern av en komplex syra av här ifråga- 

 varande slag bör vara ännu beständigare än syran själv. Ett vackert exempel 

 härpå erbjuder metylestern av oxalato-&?>-etyltioglykolato-platosyran, vilken ester är 

 ganska beständig och t. o. m. kan omkristalliseras ur varmt vatten, under det att 

 varken syran själv eller dess salter kunnat isoleras. 



VI. Relationer mellan platoammoniakföreningar och 

 platoetyltioglykolat eller dess derivat. 



I avsikt att finna genetiska relationer mellan å ena sidan de båda isomera 

 serierna av platoammoniakföreningar, å andra de båda formerna av platoetyltiogly- 

 kolat och ur dem härledda föreningar har etyltioglykolsyrans invärkan på ett stort 

 antal platoammoniakföreningar undersökts, liksom ock i några fall ammoniaks in- 

 värkan på derivat av platoetyltioglykolat studerats. Huvudmålet för dessa under- 

 sökningar var ursprungligen att vinna hållpunkter för avgörandet av de isomera 

 platoetyltioglykolaternas konfiguration, och de börjades också vid en tidpunkt, då 

 detta problem ännu ej blivit löst på annan väg. Om det än måste medgivas, 

 att dessa undersökningar ej lämnat önskat utbyte i den avsedda riktningen, så 

 hava de dock givit resultat, som ur andra synpunkter förefallit så beaktansvärda, 

 att undersökningarnas utsträckning även till andra liknande fall visat sig önskvärd ^. 



Vid invärkan av etyltiogiykolsyra på platoammoniakföreningar visar det sig, 

 att dels platoammoniakföreningens konfiguration, dels de i densamma ingående 

 anionernas natur är bestämmande för reaktionens förlopp. Konfigurationens infly- 

 tande framträder på så sätt, att i c«s-ställning befintliga ammoniakmolekyler i regel 

 lätt utträngas av etyltioglykolsyran (eller, rättare, av dess sulfidrest, -CHoSCjHj, som 

 härvid värkar som en vanlig sulfid), vilket däremot endast undantagsvis är fallet 

 med den i /rrm,?- ställning bundna ammoniaken. Häri ligger ett nytt bevis för att 

 ammoniaken är fastare bunden i trans- än i c/^-ställning, ett faktum, som framgår 

 redan ur de vanliga framställningsmetoderna för åtskilliga platoammoniakförenin- 

 gar av /ra*?5-serien (platosamminklofid- och -jodid m. fl.). Vad beträffar anion- 



^ De viktigaste resultaten av den undersökning, för vilken i det följande redogöres, äro 

 redan offentliggjorda i Ber. d. d. ehem. Ges. 46, 2353 (1913). I samma tidskr. 46, 1696 har förf. 

 redogjort för liknande reaktioner med kaliumxantogenat. Andra hithörande fall (reaktioner med 

 glykokoll, tiodiglykolsyra m. fi.) äro i arbete. 



