De båda isomera formerna av Platoetyltioglykolat och deras derivat 



43 



III. Additionsprodukter med klorider. 



1 . Monokloro-öis-etyltioglykolato-platosyra 



(HC02CH.SC,H5)PtCl(CO,CH,SaH.). 



Denna syra erbålles lätt genom addition av klorväte (1 mol) till a-platoetyl- 

 tioglykolat (1 mol). Man löser t. ex. 9.20 gr (^\- mol) Pt(C02CH2SC2H5)2, fH^O i 

 60 ccni kokande vatten och tillsätter, sedan lösningen avkylts till rumstemperatur, 

 20 ccm 1-n saltsyra {-^-^ mol), varvid lösningens färg blir mera intensivt gulgrön. 

 Efter tre à fyra dygn avsuges kristallmassan och tvättas med litet kallt vatten samt 

 lufttorkas, varvid den ej vittrar. Utbyte 8.55 gr. = 91 % av det beräknade. 



Syran bildar små gulgröna, platta prismer, vanligen hopvuxna till vårtformiga 

 aggregat. Vid hastig upphettning smälter den vid 169 — 171°. Smältpunkten är alltid 

 något oskarp och beroende av sättet för upphettningen, smältan är ljusgul och mycket 

 viskös. I kallt vatten är syran mycket svårlöslig, den vid 25.0" mättade lösningen 

 innehåller 10.34 gr./liter = 0.0220 mol/liter. I kokande vatten löses syran betydligt 

 lättare, vid avsvalning kristalliserar den med oförändrad sammansättning (om lös-' 

 ningen är för koncentrerad, utfaller vid avsvalning olja, som långsamt stelnar kri- 

 stalliuiskt). I kall isättika är lösligheten även mycket liten, större i kokande. 



Analyser å lufttort material: I (råprodukt) 0.2968 gr. sbst. : 0.1229 gr. Pt, 

 0.0906 gr. AgCl, 0.2938 gr. BaSO^ — II (ur vatten omkristalliserad syra) 0.3066 gr. 

 sbst. : 0.1269 gr. Pt. — 0.2152 gr. sbst. : 0.0659 gr. AgCl. 



Ber. för HPlClCCO^CH^SC^H.)., = 470.0 Funnet 



I II 



Pt 41.53 "/o 41.41 7o 41.53 7o 



Cl 7.55 » 7.55 » 7.58 » 



S 13.65 » 13.60 » — 



Syrans molelcijlvikt har bestämts kryoskopiskt i isättika. På grund av den 

 ringa lösligheten var det nödvändigt att utföra mätningarna å övermättade lösnin- 

 gar, vilket till följd av syrans ringa kristallisationshastighet ej erbjöd större svå- 

 righeter. Tekniken var den å sid. 42 beskrivna. Innan molekylviktsbestämningen 

 utfördes, konstaterades först, att syran i isättiklösning ej är nämnvärt dissocierad i 

 HCl och Pt(CO.^CH.2SC2H5)2. Härvid förfors så, att en lösning av 1 gr. syra i 20 

 ccm isättika destillerades, tills ungefär hälften av lösningsmedlet övergått. Destil- 

 latet upptogs i silvernitratlösning, vilken förblev klar. Vid destillation av isättika, 

 försatt med en droppe utspädd saltsyra, övergick däremot klorvätet hastigt i destil- 

 latet. Resultatet av molekylviktsbestämningen angives i följande tabell : 



