44 



Ludwig Ramberg 



isättika 



gr. sbst. 



halt i 7o 



depression 



molekylvil?t 



10.71 



0.617 



4.83 



0.30" 



628 



11.28 



0.353 



3.13 



0.205° 



Ô95 



10.76 



0.213 



1.98 



0.14° 



551 



Molekylvikten stiger således med koncentrationen. Extrapoleras lineärt ur de 

 båda sista värdena till koncentrationen O, fås värdet 475. Den teoretiska molekyl- 

 vikten är 470.0. 



1.57 gr. (g^^^ mol) möjligast fii]t pulveriserad syra skakades under timme 

 vid rumstemperatur med en lösning av 0.57 gr. (^^-^ mol) silvernitrat i 10 ccm vat- 

 ten -f 1 ccm utsp. salpetersyra. ^ Det olösta avsögs och tvättades med litet vatten 

 (det vägde 0.48 gr., ber. för -^^^ mol AgCl 0.48 gr.). Filtratet försattes med soda, 

 tills största delen av salpetersyran neutraliserats; den svagt gulgröna lösningen av- 

 satte snart 1.25 gr. (ber. 1.53 gr.) svagt ljusgröna kristaller, som efter någon tids 

 upphettning till 120° smälte vid 189 — 190" och vid analys visade sig vara a plato- 

 etyltioglykolat (seskvihydrat). Kristaller av ß-platoetyltioglykolat syntes ej. 



Analys å lufttorrt prov: 0.4526 gr. sbst.: 0 0268 gr. H,,0 (förlust vid 120°), 

 0.1920 gr. Pt. 



Ber. Funnet 

 Pt 42.39 °/o 42.42 °/o 



HgO 5.87 » 5.92 » 



Syran måste således anses tillhöra a-serien. Trots åtskilliga försök har det ej 

 lyckats att framställa någon isomer form av densamma, vare sig genom belysning 

 eller genom att ur ß-dikloro-i?Ä-etyltioglykolato-platosyra borttaga 1 HCl genom 

 behandling med silvernitrat. 



Salter av monokloro-ftw-etyltioglykolato-platosyra hava ej framställts. Visserli- 

 gen är det ganska sannolikt, att man vid ett noggrannt studium av systemet a-plato- 

 etyltioglykolat -f metallklorid vatten åtminstone vid vissa klorider skulle kunna 

 finna ett konceutrationsområde, där ett dylikt salt uppträdde som stabil bottensub- 

 staus, men troligen är detta existensgebiet ganska begränsat, enär vid låg klorid- 

 koncentration c-platoetyltioglykolat är bottensubstans, under det att å andra sidan 

 vid hög kloridkoncentration salt av dikloro-kVetyltioglykolato-platosyra kan upp- 

 träda som bottensubstans. Gynnsammast skulle uppenbarligen förhållandena gestalta 

 sig, om monokloro-syrans salt vore mycket svårare lösligt än såväl motsv. klorid 

 som motsv. salt av diklorosyran. Författaren har emellertid ej lyckats finna något 

 sådant fall. 



Vid försök att esterifiera syran med metylalkohol har alltid, såväl med som 

 utan tillsats av svavelsyra, blott erhållits ester av dikloro-?>/5-etyltioglykolato-plato- 

 syra (huvudsakligen a-form, stundom även något ß-form), vare sig reaktionen före- 

 tagits vid rumstemperatur eller vid kokhetta. 



' Om salpetersyra ej tillsättes, avskiljes en blandning av klorsilver och syrans mycket svår- 

 lösliga silversalt. 



