46 



Ludwig Ramberg 



Syrans förhållande vid neutralisation. 1.69 gr. (^-^^ mol) fint pulveriserad syra 

 och 0.95 gr. (^-^ mol) kristalliserad soda löstes tillsammans i 15 ccm vatten av O". 

 Lösningen, som var ljust gulgrön, fick stå vid en temperatur nära O", varvid den 

 under loppet av några dygn avsatte 1.22 gr. nästan färglösa kristaller (ber. 1.53 gr.). 

 Dessa voro klorfria och överensstämde till utseende och smältpuukt (188 — 189'', 

 vattenfritt prov) med a-platoetyltioglykolat. Att denna förening förelåg, bekräftas 

 ytterligare av följande 



Analys å lufttorrt material: 0.4434 gr. sbst. : 0.0264 gr. H^O (förlust vid 120°), 

 0.1875 gr. Pt. 



Ber. Funnet 

 Pt 42.39 o/o 42.29 o/o 

 H,,0 5.87 » 5.95 » 



Syrans förhållande till silvernitrat. En lösning av 1.70 gr. (^|^ mol) silvernitrat 

 i 15 com vatten skakades vid rumstemperatur V2 timme med 2.53 gr. {-^^-^ mol) 

 fint pulveriserad a-dikloro-ô/^-etyltioglykolato-platosyra. Därefter frånfiltrerades det 

 olösta (vikt 2.25 gr., ber. för -^^-^ mol. AgCl 1.44 gr. ^). Filtratet, som ej vidare av- 

 satte klorsilver, försattes med fast soda, tills det blev nästan neutralt, och fick stå 

 i öppen skål vid rumstemperatur, varvid det under loppet av några dygn avsatte 

 nästan färglösa kristaller (1.0 gr., ber. 2.3 gr ). Dessa visade efter någon tids upp- 

 hettning till 1200 smältpunkten 189 — 1900 och gåvo vid analys värden, som stämma 

 med de för a-platoetyltioglykolat beräknade: 



Analys å lufttorrt prov: 0.3497 gr. sbst.: 0.0205 gr. (förlust vid 120"), 



0.1482 gr. Pt. 



Ber. Funnet 

 Pt 42.39 0/^ 42.38 O/o 

 HgO 5.87 » 5.86 » 



Såväl vid neutralisation med soda som vid behandling med silvernitrat ger 

 således a-dikloro-&^Vetyltioglykolato-platosyra endast a-formen av platoetyltioglykolat 

 och intet spår av ^-formen (jfr. den isomera ß-syrans förhållande under samma be- 

 tingelser, sid. 54, 55). 



Kalciumsaltet, Ca(C02CH2SC2H5)2PtCl2, 3 H2O, har framstäUts genom att i en 

 till nära rumstemperatur avkyld lösning av 2.30 gr. (^l^ mol) a-platoetyltioglykolat 

 i 10 com vatten upplösa 3.30 gr. (-j|^ mol) kristalliserat klorkalcium. Så snart 

 kristaller började visa sig, omrördes lösningen tid efter annan (uraktlåtes detta, sam- 

 manväxa kristallerna till en hård kaka, som blott med svårighet kan lossas ur 

 kristallisationsskålen). Efter 5 timmar avsögos kristallerna och prässades flera gånger 

 mellan filtrerpapper. Vid längre tids lufttorkning avtogo de blott 0.3 o/^ i vikt. 

 Saltet bildar mikroskopiska, ljusgula prismer, vanligen rosett- eller halvklotformigt 



' Den för stora vikten beror antingen därpå, att fällningen delvis bestod av (AgCO^CHjSCj 

 H5)jPtCl2 (jfr. sid. 55), eller därpå, att a-platoetyltioglykolat redan börjat utkristallisera före filtre- 

 ringen. Det senare var sannolikt fallet, ty mot slutet av skakningen var kärlets innervägg beklädd 

 med små färglösa nålar. 



