De båda isomera formerna av Platoetyltioglykolat och deras derivat 



49 



den avsatte sig snart, och deu klara lösningens färg var nu svagare än förut ocli 

 giclc mera i grönt. Efter en timme frånfiltrerades fällningen. Filtratet ' koncen- 

 trerades i vacuum vid ung. 30° till en volym av 25 ccm och fick stå över natten 

 i täckt skål. Följande dag frånfiltrerades en ringa mängd avskilt klorsilver, varpå 

 3 ccm vatten tillsattes. Lösningen avsatte under loppet av några dygn nästan färg- 

 lösa kristaller (nära 2 gr., ber. 2.30 gr.), som vid bastig upphettning smälte vid 

 189 — 190° (efter någon tids upphettning till 120°), voro absolut klorfria och vid 

 analys gåvo med a- platoetyltioglykolat (seskvihydrat) stämmande värden. 



Analyser å lufttorrt material: 0.2257 gr. sbst.: 0.0956 gr. Pt, 0.2269 gr. BaSO^. — 

 0.4025 gr. sbst.: 0.0240 gr. HgO (förlust vid 120°). 



Ber. för PtlCO^CH.SC^H,)^, |H,0 = 460,5 Funnet 



Pt 42.39 °/o 42.31 °/o 



S 13.93 » 13.81 » 



HgO 5.87 » 5.96 » 



Intet spår av ß platoetyltioglykolat kunde upptäckas bland reaktionsprodukterna. 



Invärkan av cimmoniaTc jjå a.-metylestern. . Till en lösning av 2.67 gr. (^-^^ mol) 

 metylester i 50 ccm kall kloroform sattes 13 ccm av en 0.85-normal lösning av am- 

 moniak i kloroform ^ mol HgNj, och blandningen fick stå vid rumstemperatur. 

 Den började snart avsätta färglösa, mikroskopiska kristaller, senare även gula, något 

 större sådana. Efter två dygn avsögs kristallmassan och tvättades med kloroform. 

 Vikt 0.75 gr. Vid omkristallisation ur kokande vatten erhölls dels ett gult kristall- 

 pulver, dels ur moderluten från detta efter upprepad omkristallisation färglösa nålar. 



Det gula kristallpulvret, som utgjorde huvudmassan, liknade till utseendet cis- 

 dikloro-diammin-platina (»Peyrones klorid»), dess löslighet i kokande vatten var 

 1 : 27 I 



Analyser å lufttorrt material: 0.3027 gr. sbst.: 0.1966 gr. Pt. — 0 2265 gr. sbst.: 

 0.2160 gr. AgCl. 



Ber. för PtCHjNjjCl^ Funnet 

 Pt 65.02 °/o 64.95 % 



Cl 23.62 » 23.59 » 



De färglösa nålarna voro svavelfria och visade sig vid analys vara Idorotriam- 

 minplatoklorid (»platomonodiamminklorid»): 



Analys å lufttorrt prov: 0.0609 gr. sbst.: 0.0373 gr. Pt, 0.0560 gr. AgCl. 



1 Ett prov av detta grumlades ej vid utspädning med vatten, således torde saponitiering 

 av den i första hand bildade nitratoestern redan hava ägt rum, eller också är denna relativt lätt- 

 löslig i vatten (liksom oxalatoestern, se sid. 80). 



^ Lösningen var fuktig, beredd genom att skaka kloroform med konc. ammoniak. 



8 Enl. Cleve [On Ammoniacal Platinum Bases, Kongl. Sv. Vet.-Akad:s Handl. Bd. 10, N:o 9 

 (1872), Sid. 42] löses 1 del Peyrones klorid i 26 delar kokande vatten. Peyrone [Ann. d. Ch. u. 

 Pharm. 61, 180 (1847;] anger lösligheten i kokande vatten vara 1:31. 



Lunds Universitets Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 10. 7 



