De båda isomera formerna av Platoetyltioglykolat och deras derivat 



57 



silvernitrat (^-f^ mol) i 10 ccm vatten. Efter 5 minuter tillsattes 1 ccm utsp. sal- 

 petersyra, varpå skakningen fortsattes ännu 20 min. Då från filtrerad es det olösta 

 (vid dess behandling med utsp. ammoniak kvarblevo några små gula kristaller 

 olösta, de togos tillsamman med de ur filtratet erhållna). Filtratet, som var starkt 

 gult, grumlades småningom av klorsilver och avsatte därjämte små gula kristaller, 

 som efter digerering med utsp. ammoniak vägde 0.34 gr. Efter oinkristallisation 

 ur kokande vatten smälte de vid 205 — 206" (hastig upphettning, provet infört vid 

 i9b°) och innehöllo 45.03 % Pt, således förelåg ß-platoetyltiogiykolat. 



Metylester, (CH3C02CH.3SO,H5)2PtCl,,. 

 Denna förening kan framställas dels genom direkt esterifiering av syran, dels 

 genom invärkan av etyltiogiykolsyrans metylester på kaliumplatinaklorur, dels slut- 

 ligen genom omlagring av den isomera a-estern. 



Direkt esterifiering av ß-dikloro-iw-ety Itioglykolato-platosy ra. 



1 en till ruinstemperatur avkyld blandning av 20 ccm metylalkohol och 1 gr. 

 konc. svavelsyra upplöstes 4 gr. kristallvattenhaltig ß-syra. Den guldgula lösningen 

 fick stå vid rumstemperatur i en med urglas täckt skål. Efter 3 timmar började 

 den avsätta prismatiska kristaller, guldgula med dragüing åt orange, senare visade 

 sig även några ljust gröngula, rombiska tavlor. Kristallmassan avsögs efter 10 

 timmar, och de olika slagen av kristaller skildes möjligast fullständigt genom ut- 

 plockning. Utbyte: 3.10 gr. av den guldgula, 0.10 gr. av den gröngula föreningen. 

 Moderluten fick frivilligt avdunsta, varvid erhölls ytterhgare 0.15 gr. av de guld- 

 gula och 0.40 gr. av de gröngula kristallerna. Totalutbyte således 3.75 gr. (— 95 

 % av det för metylester beräknade), varav 3.25 gr. (87 %) av de guldgula pris- 

 morna och 0.50 gr. (13 "/o) av de ljust gröngula tavlorna \ Samma resultat erhölls, 

 då vattenfri syra användes i st. f. kristallvattenhaltig. 



Vid ett annat försök förfors på samma sätt, blott med den skillnaden, att 

 blandningen av metylalkohol och svavelsyra avkyldes till 0*^, innan diklorosyran 



tillsattes, och att systemet under 24 timmar hölls vid en temperatur av O 1- 3°, 



varefter kristallmassan avsögs och moderluten fick frivilligt avdunsta vid nämnda 

 temperatur. I detta fall var totalutbytet blott 65 7o av det beräknade, men de 

 gröngula kristallerna uppträdde blott i ytterst ringa mängd. 



Då däremot en lösning av 2 gr. ß-diklorosyra och 0.5 gr. konc. svavelsyra i 10 

 ccm metylalkohol kokades en timme under återloppskylare, blev totalutbytet 97 °/o 

 av det teoretiska, men produkten innehöll blott 41 "/o av de guldgula prismerna, 

 däremot 59% av de gröngula tavlorna^. 



' Vid andra tillfällen, då rummets temp, varit högre, har förhållandet mellan de guldgula 

 och de gröngula kristallerna förskjutits till förmån för de senare. 



2 Då detta försök jämföres med omlagringsförsöket 5 å sid. 62, kommer man till ilen upp- 

 fattningen, att det vid esterifieringen ej blott är den färdigbildade estern, som delvis omlagras, 

 utan att även den fria ß-S3'ran partielt omlagras till a-form, innan den hunnit esterifieras. Jfr. 

 även not 1 å följande sida. 



Lundä Universitets Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 10. 8 



