De båda isomera formerna av Platoetyltioglykolat och deras derivat 



73 



Föreningen omkristalliserades genom att lösas i vatten av c:a 70", varvid helt svag- 

 lukt av nitrösa gaser märktes. Lösningen ställdes i ett kallt rum, där den snart 

 avsatte små färglösa prismer och tavlor, hopade till tuvformiga aggregat. Den om- 

 kristalliserade syran smälte vid 140 — 142° under sönderdelning och stark pösniug, 

 smältpunkten är något föränderlig med sättet för upphettningen. Av nedanstående 

 analyser hänföra sig de under I anförda till råprodukt, de under II stående till 

 om kristalliserad syra. 



Analyser å lufttorrt material (mellan tiltrerpapper prässade, nyss avsugna kri- 

 staller förlorade ej i vikt vid torkning i luften eller över konc. svavelsyra): I. 0.1752 

 gr. sbst. : 0.0708 gr. Pt (någon förlust genom stänkning), 0.1686 gr. BaSO^. — 

 0.3329 gr. sbst.: 8.4 ccm N (16", 772 mm.). — II. 0.2003 gr. sbst.: O.osil gr. Pt, 

 0.1Ö26 gr. BaSO^. — 0.4106 gr. sbst.: 10.7 ccm N (17°, 746 mm). 



Ber. för HPt^COjCH.SCjH-.VNO.) = 480.5 



Pt 40.62 7o 



S 13.35 » 



N 2.92 » 



I II 



40.41 "/o 40.64 7o 



13.22 >) 13.21 » 



2.97 » 2.95 » 



Vid försök att framställa syrans natrmmsalt ur ekvimolekulära mängder a-pla- 

 toetyltioglykolat och natriumnitrit i vattenlösning erhölls en färglös, ytterst lättlöslig 

 kristallmassa, som efter lufttorkning till konstant vikt innehöll 4.33 "/o Na och 36.74 

 o/o Pt, under det att de för (NaC02CH.,SC,H5lPt(N02)(C02CH2SC2Hg),2 H.,0 beräk- 

 nade värdena äro 4.27 °/o Na och 36.25 "/o Pt. Då emellertid saltmassan upprepade 

 gånger behandlades med för fullständig upplösning otillräckliga mängder vatten, 

 sjönk det olöstas natriurahalt efter varje behandling, tills slutligen rent a-platoetyl- 

 tioglykolat återstod. Således är det tydligt, att mononitritosyrans natriumsalt, om 

 det överhuvud låter isolera sig i fullt rent tillstånd, i beröring med vatten sönder- 

 faller i cz-platoetyltioglykolat och natriumsalt av dinitritosyran. Möjhgen var den 

 erhållna produkten blott en blandning av de båda sistnämnda ämnena. Att saltet 

 existerar i lösning, framgår ur de i avd. IX meddelade löslighetsbestämningarna, 

 vilka visa, att anionen [Pt(C02CH2SC2Hj2(N02)J' är mycket beständig. 



Ej heller Jcaliumsnltet har kunnat framställas rent. Samma gäller om silver- 

 saltet, för vars framställning silvernitrit och något mer än den ekvimolekulära 

 mängden a-platoetyltioglykolat löstes tillsamman i kokande vatten. Vid avsvalning 

 erhöllos små färglösa, vårtformigt hopvuxna kristaller, som omkristalliserades ur 

 kokande vatten (vari de äro ganska svårlösliga) under tillsats av litet platoetyltio- 

 glykolat. Vid analys gav det omkristalliserade saltet 18,58 % Ag och 31.88 "/o Pt, 

 under det att de för vattenfritt salt beräknade värdena äro 18.37 % Ag och 

 33.24 7o Pt. 



Lnnds Universitets Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd 10. 



10 



