74 



Ludwig Ramberg 



2. Dinitrito-feis-etyltioglykolato-platosyra. 



Den fria srjran (HC02GH2SC2Hr,)2Pt(N02)2 tyckes ej kunna existera. Vid de 

 försök, som gjorts, att frigöra den ur natriumsaltet, har alltid tydlig utveckling av 

 niti'ösa gaser iakttagits, även då reaktionen fått försiggå vid — 3 à — 4**. Möjligen 

 skulle resultatet bliva gynnsammare, om reaktionen genomfördes i annat medium 

 än vatten. 



Natriumsaltet, (NaC02CH2SC2^i5)2Pt(N02)2,2H20, framställdes på följande sätt: ^ 

 4.60 gr. {^^jy mol) a-platoetyltioglykolat löstes i 12 ccm kokande vatten. Sedan 

 lösningen avkylts till rumstemperatur, upplöstes i densamma 1.43 gr. 96.7-procen- 

 tigt natriumnitrit (j--?^ mol), som tillsattes i små portioner under omrörning. Här- 

 vid blev den förut gulgröna lösningen nästan färglös. Vid frivillig avdunstning av- 

 satte sig små, nästan färglösa (i tjockt skikt svagt gröna) tavlor med rombisk kontur. 



Analyser å lufttorrt material (mellan filtrerpapper prässat salt förlorade ej i 

 vikt vid luFttorkniug): 0.2490 gr. sbst. : 0.0806 gr. Pt, 0.0583 gr. Na2S0^. — 0.3005 

 gr. sbst.: 12.2 ccm N (19. 5^ 757 mm.) 



Saltet är ganska lättlösligt i kallt vatten. Mycket koncentrerade lösningar äro 

 helt svagt gulgröna. Det rena saltet reagerar i lösning neutralt mot laekmus, 

 emellertid kunde en lösning av 0.20 gr. salt i 40 ccm vatten -)- 2 droppar fenol- 

 ftaleinlösning försättas med 0.5 à 0.6 ccm O.i-uormal barytlösning, innan bestående 

 rödfärgning erhölls (jfr. sid. 39). 



Saltets ledningsförmåga i vattenlösning bestämdes vid 25.0°. Det härvid an- 

 vända saltet hade omkristalliserats 2 ggr. genom upplösning i ljumt vatten och 

 lösningens avdunstning i vacuumexsiccator. Lösningarna bereddes med avvägda 

 mängder lufttorrt salt, utspädningen företogs i elektrodkärlet; för kontroll mättes 

 emellertid även några direkt beredda lösningar. För det använda vattnets lednings- 

 förmåga (^25 = 1-24X10~^ recipr. ohm) har korrektion anbragts på vanhgt sätt. 

 Elektrodkärlets kapacitet bestämdes med -g'^-normal klorkaliumlösning, för vilken 

 sattes = 0.002768 recipr. ohm pr centimeterprisma. 1 nedanstående tabell be- 

 tecknar v volymen av en gramekvivalent, uttryckt i liter, A ekvivalenta lednings- 

 förmågan i recipr. ohm. I allmänhet höll sig lösningarnas ledningsförmåga kon- 

 stant under ett dygn; blott vid de högsta utspädningarna steg den med tiden, var- 

 för vid dessa koncentrationer användes nyss beredda lösningar, dock kan möjligen 

 AjQ24 vara behäftad med ett fel av högst + 1 "/o och är sannolikt för stor. 



' Saltet har även erhållits genom invärkan av natrium-etyltioglykolat pä såväl eis- som trans- 

 dinitrito-diammin platina, se sid. 94 och 99. 



Na 

 Pt 

 N 



Ber. för (NaC02CH2SC2H,\Pt(NO.,\,2H.,0 = 607.5 

 7 57 "/o 



32.13 » 



7.68 7o 

 32 37 » 

 4.61 » 



Funnet 



4.01 



