De båda isomera formerna av Platoet3'ltiogl)'kolat ocli deras derivat 



75 



v A 

 32 86.1 

 64 90.7 

 128 95.1 

 256 99.4 

 512 103.7 

 1024 107.5 



Således är Ajpgj^ — A32 = 21.4. Saltet förhåller sig alltså i det närmaste normalt 

 som ett salt av en tvåbasisk syra, även om differensen Ajq,^ — Ag,, är något större 

 än den vanliga ^, vilket sannolikt (liksom de abnormt stora A-värdena vid de högsta 

 utspädningarna) finner sin förklaring i den ovan påpekade obeständigheten hos de 

 starkast utspädda lösningarna. 



Beräknas gränsvärdet för ledningsförmågan vid oändlig utspädning enligt formeln 

 A30 = A„ -]- nG medelst de av Bredig ^ angivna C- värdena, omräknade till reciproka 

 ohm, fås följande resultat 



v 32 64 128 256 512 1024 



A,. 86.1 90.7 95.1 99.4 103.7 107.5 

 Aoo (112.7) (113.0) 112.1 112.2 112.2 (113.9) 



Med uteslutande av de för de lägsta koncentrationerna erhållua värdena, som ju ej 

 pläga vara tillförlithga, ävensom av värdet för v = 1024, vilket av ovan angivna 

 skäl är ganska osäkert, fås som medium A,-jr, = 112.2, varur, under förutsättning att 

 gränsvärdet för natriumionens speciela ledningsförmåga vid 25. o*' är 50.6, fås 61.7 

 såsom gränsvärde för den komplexa anionens speciela ekvivalenta ledningsförmåga 

 (»vandringshastighet») vid 25.0". Detta värde är oväntat högt för en ion av så 

 komplicerad sammansättning. 



Invärlcan av ammoniak på natriumsaltet i vattenlösning. En kall lösning av 1.52 

 gr. (^^y mol) natriumsalt i 5 com vatten försattes med 1.40 com 3.92- normal ammo- 

 niak mol HgN). Härvid försvann lösningens svagt gulgröna färg nästan genast. 

 Efter en timme började långa, nästan färglösa nålar avsätta sig. De avsögos efter 

 2 dygn. Utbyte 0.48 gr. 60 "/o av det beräknade. 



Analyser å lufttorrt material: 0.2268 gr. sbst.: 0.1373 gr. Pt. — 0.1144 gr. sbst.: 

 17.3 ccm N (14°, 759 mm.). 



Ber. för PKHaNXlNO^^ = 321.3 Funnet 

 Pt 60.75 7o 60.81 «/o 



N 17.44 » 17.68 » 



För att med säkerhet identifiera substansen såsom ciy-formen av dinitrito-diam- 

 min-platina (att denna förelåg, var sannolikt redan på grund av kristallernas utseende) 



* Närmast kommer natriumoxalat, där A 1024 — ^31 enligt Bredig är 21.1, enligt Walden 22. 

 Se KoHLEAuscH und Holboen, Das Leitvermögen der Elektrolyte, Leipzig 1898, sid. 170. 

 2 Zeitschr. f. physikal. Chemie 13, 198 (1894). 



A 



4.6 



4.4 

 4.3 

 4.3 



3.8 



