De båda isoinera formerna av Platoetyltioglykolat ocli deras derivat 80 



med permaugauat på sainma sätt, som angivits för sultitlösningarna. Löslighets- 

 bestämningarna utfördes i tillsmälta rör, fyllda ända upp i den kapillära delen. 



L = 0.0306. 



c Cp, Cp,-^{C+L) 



0.0996 0.1308 + 0.0007 



0.0249 0.0.562 + 0.0008 



Även i detta fall är således lösningarnas platinahalt större, än vad sona mot- 

 svarar fullständig förbrukning av nitritionen för bildning av komplexa ioner 

 PtA.^(NO,,y . Differenserna äro större än försöksfelen. Den svåraste felkällan, oxi- 

 dation av nitritet under pågående mättning av lösningarna, skulle f. ö. förorsaka 

 en minskning av Cp,; de funna värdena kunna således i varje fall ej vara för stora, 

 snarare motsatsen. 



10. Alkalilösningar. 



Preparat: Natronlut, beredd av metalliskt natrium och kolsyrefritt vatten. 

 Halten bestämd med bärnstensyra. Bestämningarna utförda i tillsmälta rör; ur 

 varje rör togs blott ett prov. 



A. 



C = 0.1003 L = 0.03047 



Tid (dygn) 2 4 (5 8 11 



Cp, 0.1668 0.1762 0.1790 0.1773 0.1763 



Lösningens färg: ljusgul starkt gul orangegul 

 ^ 



Vid maximum (Cp, = 0.i79o) är ^ = 1.48 



B. 



C = 0.0262 L = 0.03047 



Tid (dygn) 3 5 7 13 



Cp, 0.0707 0.0733 0.0744 0.0746 



Lösningarna blevo med tiden allt gulare. 



Ç jß 



Vid maximum är ^^^^ — ~ ^-68 



Att platinalialten i den mera koncentrerade alkalilösningen går genom ett 

 maximum, torde bero därpå, att sönderdelning småningom äger rum under avskil- 

 jande av etyltioglykolsyra, som neutraliserar alkalit. Sannolikt skulle samma feno- 

 men kunnat iakttagas även vid den mera utspädda lösningen, om försöket utsträckts 

 över tillräckligt lång tid. Att en fortskridande sönderdelning försiggår i lösnin- 

 garna, angives också av deras med tiden tilltagande färgning. 



Lunds Universitets Ârssla'ift. N. V. Afd. 2. Bd 10. 12 



