92 



Ludwig Ramberg 



0.1343 gr. av substansen löstes i 100 ccm vatten, och 30 ccm av lösningen avdestil- 

 lerades. Destillatet förbrukade blott 0.10 ccm 0.1006-normal HCl. ' Den i destilla- 

 tionskolven kvarblivna resten späddes till 150 ccm, litet natronlut tillsattes, och två 

 fraktioner à 50 ccm avdestillerades. Första fraktionen förbrukade 3.03 ccm 0.1006- 

 normal HCl, andra 0.03 ccm. Således var totalförbrukningen 3.16 ccm. För 1 HgN 

 beräknas 3.25 ccm 0.1006-normal HCl. 



Substansen var tydligen ej fullt ren ; men ur försöket framgår dock, att reak- 

 tionen mellan etyltioglykolsyra och c?s-dinitrato-diammin-platina förlöper sålunda, 

 att NOg-gruppen först ersättes av radikalen CO.jCHjSC^Hj, varefter HgN uttränges 

 under bildning av inre komplexsalt. Då från början använts 2 moler etyltioglykol- 

 syra på 1 mol av platoainmoniakföreningen, men i den isolerade produkten likväl 

 blott 1 NOg-grupp substituerais, visar det sig, att de båda syreresterna i detta 

 fall utbytas med betydligt olika hastighet, vilket ej alltid är fallet vid reaktioner av 

 detta slag. ^ — Ur moderluten från den nyss nämnda föreningen avsatte sig, sedan 

 acetouen delvis avdunstat, nästan färglösa kristaller med 42.61 "/o Pt och 5.94 "/o 

 H„0 samt smältpunkt 187 — 188° (vattenfritt prov), således a-platoetyltioglykolat. 



Genom att något ändra försöksbetingelserna lyckades det att utan svårighet 

 och med relativt gott utbyte erhålla nitrato-etyUioglijTcolato-cliammin-plcdina fullt ren. 

 Härvid förfors sålunda: Till en kall lösning av 3.53 gr. mol) c?>-dinitrato- 



diammiu-platina i 10 ccm vatten sattes en lösning av 1.20 gr. [j^-^ mol) etyltiogly- 

 kolsyra i 2 ccm vatten. Härvid inträdde en temperaturhöjning av ungefär 5". 

 Efter 10 minuter tillsattes 800 ccm aceton, ^ varvid en olja utföll, som snart kri- 

 stalliserade. Efter 3 tr. avsögos kristallerna. Utbyte 2. 20 gr. (ber. 4.10 gr.). Smält- 

 punkt: 188—189" (under sönderdelning). 



Analyser å exsiccatortorr substans (lufttorrt prov förlorade över HgSOj^ blott 

 c.-a O.l^/o): 0.2506 gr. sbst. : 0.ll9i gr. Pt. — O.2555 gr. sbst. : 0.1432 gr. BaSO^. — 

 0.2246 gr. sbst.: 19. 0 ccm N (13°, 764 mm.). 



0.2004 gr. av föreningen löstes i vatten, 20 gr. 10 %-ig natronlut tillsattes, 

 varpå lösningen bragtes till en volym av 150 ccm, och två fraktioner a 50 ccm 

 avdestillerades och titrerades med O.l-normal HCl (indikator: metylrött). Första 

 fraktionen förbrukade 4.7i ccm, andra O.02 ccm, summa 4.73 ccm; ber. för 1 H3N 

 4.88 ccm O.l-normal HCl. 



' Att ej mera ammoniak övergick, beror tydligen därpå, att den till största delen bands av 

 genom hydrolys frigjord salpetersyra. 



' Jfr. Ber. d. d. chem. Ges. 46, 1697 (1913). 



^ Försök att undvika acetontillsatsen genom att blott låta lösningen avdunsta ledde ej till 

 önskat resultat. 



Ber. för Pt(H3N)2(NOs)(C02CH2SC2H,) = 410.4 Funnet 



Pt 



S 

 N 



47.56 °/o 47.63 "A 



7.81 » 7.70 » 



10.24 » 10.38 » 



