Föreliggande arbete utgör en fortsättning af de undersökningar, som jag i slutet 

 af föregående år offentliggjort i arkiv för botanik. I likhet med den förra afhand- 

 lingen berör denna inflytandet af krökningar på rotanlagens lokalisation (morphaesthesi). 

 Detta inflytande har jag i mitt tidigare arbete (Gertz, V) undersökt med afseende 

 på sidorötter, sålunda å de rotanlag, som utvecklas fråu en hufvudrot eller adventiv- 

 rot, och där särskildt sökt att lösa frågan, om dessas tendens till utveckling å kon- 

 vexsidan enbart kan upphäfvas, därigenom att ifrågavarande sida utsattes för kraf- 

 tigt tryck förmedelst konvexsidig ingipsning af krökningszonen. I anslutning till 

 detta hufvudtema har jag beskrifvit några försök med längdklufna och med radialt 

 sammanpressade rötter, hvilka försök afsågo att besvara spörsmålet, huruvida morph- 

 aesthesi äfven i dessa fall verkar determinerande vid rotanlagens orientering ^. 



Resultaten af mina undersökningar hafva visat, att det icke under de i för- 

 söken realiserade betingelserna är möjligt att upphäfva sidorotanlagens konvexsidiga 

 lokalisation. Hvad beträffar försöken med längdklufna rötter, ledde dessa till den 

 uppfattningen, att morphaesthesi visserligen här gör sig gällande, men i förminskad 

 grad, i det att den konvexsidiga förskjutningen af rotanlagen i detta fall kräfver en vä 



' Jag hav i mitt tidigare arbete antydt (V, 3, anm. 1), att redan Jörgensen 1880 meddelat 

 en med Nolls iakttagelser fullt analog observation, enligt hvilken sidorötterna befunnits insererade 

 å rotbågars konvexsida. I den nyligen utkomna andra upplagan af Goebels organografl (XI, 427, 

 anm. 4) fästes uppmärksamheten på en af handling af Lachmann från år 1889, där upptf^ckten af 

 sidorötters konvexsidiga insertion på krökta moderrötter tydligt pointerats. Det heter nämligen om 

 sidorötterna i anförda arbete (I, 15); »Nous avons de plus fréquemment remarqué qu'elles naissent 

 de préférence aux points où la racine, excitée par le contact d'un corps solide, s'infléchit légère- 

 ment et qu'elles occupent presque toujours dans ce cas, la convexité de la courbure . . . Ces re- 

 marques nous ont servi maintes fois pour découvrir plus facilement l'origine première des radi- 

 celles avant leur sortie de la racine mère». 



Vid förklaringen till en figur öfver en S-formigt böjd rot hos Alsophila Moorei I. Sm. (I, pl. 

 I, fig. 3) heter det vidare i samma arbete: »racine ne portant des radicelles que sur la convexité 

 des courbures». 



Jag vill på detta ställe ytterligare tillägga, att Beuhn afbildat dels en luftrot af ÄntJmrium 

 ellipticitm G. Koch & Bouché med konvexsidig förgrening (I, 146, fig. 25), dels en rot af Acan- 

 thorriza acitleata H. Wendl., som bär å konvexsidan insererade tornrötter (I, 154, fig. 26; 160, fig. 29). 

 I Goebels organografl (sista upplagan) har atbildats en på mekanisk väg omböjd hufvudrot af 

 Hyphaena ventricosa Kirk., hvars sidorötter äro ställda på konvexsidan (XI, 9, fig. 3). 



