H 



Otto Gertz 



Phaseohs vulgaris h., Pisum sativum L., Cucurbita Pepo L., Ricinus communis L., 

 Tropaeolum majus L. och Zea Mays L. jämte några andra graminéer {Seeale céréale 

 L., Triticnm vulgare Vill., Avena sativa L. och Setaria italica (L.) PB ). 



Vidare gjordes undersökningar öfver birotbildniiigen â rhizom af Convallaria 

 inujalis L., Paris quadrifolia L., Acorus Calamus L. och Zostera marina L., å stam- 

 mar af Cusruta Gronouii Willd. samt å grenar af Salix- och Populus avtev. Ehuru 

 försöken med sistnämnda tvenne viixter icke nådde till definitiv afslutning, ej heller 

 fullföljdes till den omfattning, som ingick i den ursprungliga planen för mitt arbete, 

 anföras här deras viktigaste resultat. 



Till de experimentella undersökningarna ansluter jag en redogörelse för iakt- 

 tagelser, som jag anställt å ett antal växtarter pä deras naturliga växplats. Mera in- 

 gående hafva bland dessa följande växtformer undersökts: Mentha aquatica L., 

 Galeopsis Tetrahit L., Impatiens noli tangere L., Gircaea lutetiana L., Solanum Dul- 

 camara L., Lysimachia vulgaris L., Matricaria Inodora L., Biâens cernua L , Trapa 

 natans L., Myosotis palustris (L.) Roth, och Phragmites communis Trin. Iakttagel- 

 serna å sist anförda växter synas mig vara af särskildt intresse för frågan om 

 stammars morphaesthesi, emedan de utgöra ett icke oviktigt komplement till sådana 

 försök, hvilka på grund af olämpliga kulturbetingelser eller till följd af ett eller 

 annat missgrepp i experimentens anordning i öfrigt icke hafva ledt till nöjaktigt 

 resultat, och i många fall förklara, hvarför de utfallit på ettsätt, som föga eller icke 

 harmonierade med de resultat, som framgått ur analoga försök med andra växter. 



Då mina undersökningar icke afse rent organografiska spörsmål, ej heller 

 direkt beröra mera anatomiska detaljer, har jag i allmänhet icke gått närmare in 

 på frågan om adventivrötternas anläggning och insertion öfver hufvud, utan hän- 

 visar med afseende härpå till de i litteraturförteckningen anförda arbetena af 

 Teécul, van Tieghem, Klebs, Mangin, Lesiaire, Beijerinck, Ortmann, Songeon, 

 GoEBEL, Rimbach och Rywosch. 1 flera afseenden tangera emellertid undersök- 

 ningarna omfattande morfologiska problem, för hvilka jag dock här icke kan lämna 

 någon mera utförlig redogörelse, emedan en sådan skulle föra för långt vid sidan 

 om det egentliga ämnet. En sammanställning af de viktigaste iakttagelser å 

 detta område, som här närmare beröras, har lämnats i arbeten af Irmisch, War- 

 ming, Constantin, Wittrock, Brundin, Raunkiaer, Areschoug, Dauphiné, Glück, 

 Maige, Goebel, Velenovsky och Schlicke. 



Phaseolus multiflorus Willd. 



Vid fröets groning tränger det hypokotyla stamledet jämte hufvudroten ned i 

 jorden och skjuter där merendels rikligt rötter. A hypokotylen anläggas dessa i 

 fyra ortliosticher, hvilka bilda en omedelbar fortsättning af hufvudrotens sidorotrader. 

 Vid groning af inverst orienterade frön kröker sig först hypokotylen liksom radi- 

 kulau med en skarp, positivt geotropisk böjning nedåt, därpå slocknar för någon 



