12 



Otto Gertz 



(I) reagera äfven första ordningens sidorötter blott föga geotropiskt hos Phaseolm 

 mulUflorus. Uppdragna i fuktigt rum, växa samtliga birötter hos unga bönväxter 

 horisontalt, alltså med en geotropisk gränsvinkel af omkring 90**. Kultiverade i 

 fuktig sågspån, växa de öfre ofta oregelmässigt. Bruck (I, 6) visade, att i ång- 

 mättad atmosfär utgå sidorötterna i allmänhet nästan horisontalt. 



För att bibringa de epikotyla stamleden tropistisk krökuing lade jag i flera 

 försöksserier de unga, från hufvudrot och hypokotyl befriade groddplantorna hori- 

 sontalt och öfverskiktade dem 3 ù 4 cm. högt med lucker, genomfuktad sågspån. 



Figg. 4, 5. — Vicia Faha L. — Orthotrop epikotyl med allsidigt utgående birötter. Vid snittytan 

 (tig. 4) en tvåspetsad, fascierad ersättningsrot. 



För Ukformig fuktighet i denna massa sörjde samma anordning med vattendränkt 

 filtrerpapper och stanniolblad, som jag beskrifvit i mina försök med böjda rötter 

 (Gertz, V, 19). V^id den geotropiska uppåtkrökning, som det epikotyla stamledet 

 inom kort utförde å en zon ofvan hjärtbladens fästpunkt, uppstod på stammen en 

 skarp, knäformig böjning med konvexiteten nedåt. Då resultaten efter en vecka 

 eftersågos, befunnos de vara följande. Rötter hade utvecklats rikligast vid skottens 

 basala snittyta, där de liksom å orthotropa stamled utgingo allsidigt. Ofvan nämnda 

 zon hade dessa radiärt orienterade rötter blilVit ersatta af ensidigt insererade, och 

 å omböjningsstället funnos rötter i flertalet fall endast â den nedåtvända konvex- 

 sidan (fig. 6). Tilläggas skall emellertid, att adventivrötternas lokalisation å epikotjd- 

 bågarnas konvexsida i anförda försök icke inträdde med den undantagslösa regel- 

 mässighet, som jag funnit vara genomgående vid försök med bågböjda rotdelar. 



