1.6 



otto Gert/. 



deuua befordran ofta icke leder till fullständig undertryckning af rotbilduingen å 

 flanker och konkavsida, såsom fallet är vid bågböjda rötter. Därjämte synes äfven 

 tyngdkraften verka i afsevärd grad orienterande, i det att effekten af den förra fak- 

 torn hämmas eller befordras genom bågarnas läge i rummet, allt efter som 

 kouvexiteten är vänd uppåt eller nedåt. Särskildt vid bågböjning med längre 

 radie och vid uppåtriktad konvexitet leder denna antagonism till att krökningsmomen- 

 tets befordran af konvexrötternas utveckling blir fullständigt undertryckt. 



Vid diskussionen af de iakttagna försöksresulta- 



ten får emellertid icke lämnas oomnämndt, att förhål- 

 latidena måhända ligga än mera kompliceradt, i det 

 att, förutom anförda faktorer, äfven inflytandet af en- 

 sidig lufttillförsel, olika fuktighetsgrad i mediet m. m. 

 kunnat spela in. Kulturbetingelserna hafva emellertid 

 vid mina försök varierats på olika sätt. Om en ensi- 

 dig befordran i något af här antydda hänseenden 

 syntes i någon kultur föreligga, eliminerades denna i 

 ett annat, med det förra fullt analogt försök, exem- 

 pelvis genom ömvändning af krukorna eller genom 

 växlande, djup eller ytlig inplantering af försöks- 

 växterna i sågspånsmassan. Då jag härvid i intet 

 fall kunde finna, att resultaten modifierades genom de 

 ändrade kulturbetingelserna, torde i alla händelser 

 effekten af de supponerade faktorernas medverkan 

 icke hafva varit utslagsgifvande. Jag afstår därför 

 från att närmare ingå på problemet från denna sida. 



Fig. 11 — Vicia Faha L. — Liksom vid försök öfver rotbildningen å krökta 



Epikotyl med bågböjning. Bi- gpikotyler utgjorde Vicia Faha den hufvudsakliga för- 

 rötterna kon vexsidigtinsereiade. , . -, . T , . ,. 



Söksväxten vid mma undersöknmgar öfver bn-öt- 

 ternas orientering å horisontala stamled. Härvid aflägsnades hufvudroten och hypo- 

 kotylen genom ett omedelbart under kotyledonernas ansatsställe fördt snitt. Försöks- 

 plantorna lades därefter horisontalt och kultiverades så djupt i sågspån, att det 

 epikotyla skottet däraf fullständigt betäcktes. När försöksresultaten efter omkring 

 10 dygn eftersågos, hade i närheten af den kallöst ansvällda snittytan framvuxit 

 en basal krans af kraftigt utvecklade rötter, hvilka voro allsidigt orienterade. 

 Ofvan detta parti funnos i rikligt antal andra rötter förhanden, men med afseende 

 på anläggningsorten visade dessa en utpräglad befordran å stamledets undersida. 

 I extrema fall framkommo rötter endast å denna sida (fig. 12). Merendels förefun- 

 nos likväl rötter såväl å den undre som å den öfre sidan af det horisontala stam- 

 partiet, men städse hade undersidans rötter i märkbar grad befordrats. I tvenne 

 fall, där denna befordran numeriskt bestämdes, befanns mängdförhållandet mellan 

 öfver- och undersidans adventivrötter utgöra ^, y\. En dylik, å stammens under- 



